02 червня 2026 р. 
Справа №644/ 2573 /26
н/п 3/644/ 844 /26

П О С Т А Н О В А
 
іменем України
02 червня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі :
головуючого - судді Сітало А.К.
за участю секретаря – Жигуна О.А.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Антоненка І.М., 
розглянувши адміністративний матеріал по справі про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Улан-Уде Республіки Бурятії РФ, громадянина України, пенсіонера, працюючого подієм в ФО-П « ОСОБА_2 », проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
У С ТА Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 605023 від 03.03.2026 водій ОСОБА_1 03.03.2026 о 10-40 год. рухаючись по вул. 92-ї бригади біля будинку № 29 в м. Харкові керував автобусом MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів та правил, що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме: не працюють задні стоп сигнали з трьох жоден, чим змінено режим роботи зовнішніх світлових приладів, а також в ході перевірки було встановлено, що транспортний засіб не укомплектовано працездатним вогнегасником з незакінченим терміном придатності та відповідним типом для даного транспортного засобу, також відсутня медична аптечка для відповідного типу транспортного засобу з незакінченим терміном придатності та відсутній знак аварійної зупинки.
В протоколі зазначено, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 31.4.3 (а), п. 31.4.7 (є) Правил дорожнього руху України та п. 6.1.1., п. 6.8 ДСТУ 3649:2010.
Відповідальність за вказане правопорушення передбачена за ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що вказане правопорушення вчинене ОСОБА_1 повторно протягом року, у зв`язку з чим відповідальність за вказане порушення передбачена за ч. 4 ст. 121 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні передбаченому ч. 4 ст. 121 КУпАП щодо зазначених в протоколі обставин не визнав посилаючись на відсутність будь-яких доказів на підтвердження зазначеного в протоколі порушення та просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні адвокат Антоненко І.М. зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, з підстав зазначених в його письмових запереченнях від 20.05.2026.
В обґрунтування своїх заперечень адвокат Антоненко І.М. посилається зокрема на те, що в протоколі ЕПР1 № 605023 від 03.03.2026 року зазначено дату правопорушення 03.03.2026 рік, що в свою чергу виключає повторність адміністративного правопорушення та правопорушення за ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки минуло більше року з дня притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до довідки старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Даніели Чаговец.
Будь-які зміни у конструкції транспортного засобу були відсутні, а працівниками поліції не надано жодного належного та допустимого доказу того, що конструкція транспортного засобу була змінена, здійснювалося переобладнання транспортного засобу або змінювався режим роботи зовнішніх світлових приладів. Сам по собі факт можливої технічної несправності стоп-сигналів не свідчить про внесення змін до конструкції транспортного засобу чи зміну режиму роботи зовнішніх світлових приладів у розумінні п. 6.1.1 ДСТУ 3649:2010.
Особою уповноваженою на складання протоколу не надано жодних доказів невідповідності кількості, типу, кольору, розміщення чи режиму роботи зовнішніх світлових приладів вимогам конструкції транспортного засобу. У протоколі фактично зафіксовано лише твердження про непрацездатність стоп-сигналів, що саме по собі не є доказом внесення змін у конструкцію транспортного засобу або зміни режиму роботи зовнішніх світлових приладів. 
Крім того, протокол не містить жодного посилання на докази, які б підтверджували факт переобладнання транспортного засобу, втручання у систему зовнішніх світлових приладів чи невідповідності останніх заводській конструкції транспортного засобу. 
Згідно диспозиції частини першої ст. 121 КУпАП забороняється керувати транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів лише в темну пору доби в той час як події, які зазначені в протоколі відбувалися в денний час доби, а саме о 10-40 год., як зазначено про протоколі.
Адвокат Антоненко І.М. також зазначив, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для проведення огляду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 . В обґрунтування своєї позиції захисником зазначено, що будь-яких фактичних даних, які відповідають критерію допустимості та свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не було, а тому вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення не підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі. 
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності його захисника, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до наступних висновків. 
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Надаючи оцінку доводам та аргументам сторони захисту, які зазначені в судовому засіданні, суд звертає увагу на наступне.
Пунктом 31.4.3 (а) Правил дорожнього руху України (зовнішні світлові прилади), передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що  ОСОБА_1 03.03.2026 о 10-40 год. рухаючись по вул. 92-ї бригади біля будинку № 29 в м. Харкові керував автобусом MERCEDES-BENZ 311CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 в якому не працюють задні стоп сигнали, чим змінено режим роботи зовнішніх світлових приладів.
Разом з тим, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
З протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до справи матеріалів вбачається, що події, які зазначені в протоколі відбувалися в денний час доби, а саме о 10-40 год., протокол про адміністративне правопорушення складено 03.03.2026 о 11-23 год. 
У зв`язку з викладеним вище, суд приходить до висновку, що Правила дорожнього руху України не містять заборони щодо керування транспортними засобами в денний час доби з непрацюючими задніми стоп сигналами. 
Диспозицією частини першої ст. 121 КУпАП визначено вичерпний перелік порушень, за які передбачена адміністративна відповідальність.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
З матеріалів доданих до протоколу вбачається, що постановою серії ЕНА № 6673983 від 16.02.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. 
Відповідно до статті 35 КУпАП повторним визнається вчинення однорідного адміністративного правопорушення протягом року з моменту, коли особу було піддано адміністративному стягненню.
Разом з тим, в довідці старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Даніели Чаговець, зазначено, що: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був притягнутий до адміністративної відповідальності 16.02.2025 відповідно до постанови серії ЕНА № 6673983 якою накладено адміністративне стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.
З викладеного вбачається, що в матеріалах справи містяться розбіжності щодо дати вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 121 КУпАП, підлягає застосуванню лише у разі вчиненні правопорушення, передбаченого з ч. ч. 1–3 ст. 121 КУпАП, оскільки встановлює відповідальність саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених відповідними частинами ст. 121 КУпАП.
Таким чином, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, необхідною умовою є встановлення факту вчинення саме того правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 121 КУпАП повторно протягом року.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не визнав. 
З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення не являється самостійним доказом вчинення правопорушення, в ньому відображаються відомості передбачені ст. 256 КУпАП та суть правопорушення.
Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі. 
Допущенні порушення при складанні матеріалів по справі про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості здійснити повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а отже досягти завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи зазначені докази, суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. 
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Наявні в матеріалах справи докази не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки свідчать лише про формальність зазначених у них обставин. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали додані до протоколу, судом встановлено, що до нього не додано жодних належних та допустимих доказів, які б достовірно та поза розумним сумнівом, підтверджували винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Враховуючи принцип презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі № 463/1352/16-а (п. 39 постанови).
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, та «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП не знайшов свого підтвердження, у зв`язку з чим провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-38, ч. 4 ст. 121, 247, 276, 279, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд, 
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова в порядку визначеному ст. 294 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Повний текст постанови складено 04.06.2026.

Суддя: А. К. Сітало