УХВАЛА

08 червня 2026 року
м. Київ

справа № 758/13122/23
провадження № 61-6569ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс» та касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс», треті особи: ОСОБА_1 , Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго», Приватне акціонерне товариство «Ісузу - Атаман Україна» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

1. У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Автосервіс» 345 645,40 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000,00 грн моральної шкоди, а також судові витрати.

2. Подільський районний суд рішенням від 02 липня 2025 року в задоволенні позову відмовив.

3. Київський апеляційний суд постановою від 09 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 року скасував та ухвалив нове судове рішення. Стягнув з ТОВ «Автосервіс» на користь ОСОБА_2 261 296,97 грн матеріальної шкоди, 20 000 грн грошової компенсації моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовив. Стягнув з ТОВ «Автосервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 2 812,91 грн за розгляд справи судом першої інстанції. Стягнув з ТОВ «Автосервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 
3 919,09 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції щодо розгляду вимог апеляційної скарги про стягнення матеріального збитку. Стягнув з 
ТОВ «Автосервіс» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 322,08 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції щодо розгляду вимог апеляційної скарги про стягнення моральної шкоди.

4. 15 травня 2026 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник 
- адвокат Лисак М. Ю. через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 
09 квітня 2026 року.

5. Крім того, 15 травня 2026 року ТОВ «Автосервіс», в інтересах якого діє представник - адвокат Скокін Л. Л.через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року.

6. Вивчивши касаційні скарги та додані до них матеріали, Верховний Суд дійшов наступних висновків.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України
не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9. Конституційний Суд України Рішенням від 22 листопада 2023 року
№ 10-р(II)/2023 визнав таким, що відповідає Конституції України
(є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

10. Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом 
на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3 328 гривень.

12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

13. Зі змісту оскаржуваного судового рішення встановлено, що ціна позову становить 445 645, 40 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328 грн * 250 = 832 000 грн) станом на 01 січня 2026 року.

14. При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення,
а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

15.  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Лисак М. Ю. в своїй касаційній скарзі зазначає, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, яка полягає в тому, чи може особа, яка не була визнана потерпілою у кримінальному провадженні за статтею 286 КК України, заявляти вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, якщо шкода такій особі не була кримінально-правовим наслідком, що утворив склад відповідного кримінального правопорушення. Крім того, справа має виняткове значення для скаржника, оскільки оскаржуване судове рішення фактично покладає на нього відповідальність за шкоду як за наслідок кримінального правопорушення щодо особи, яка не мала статусу потерпілого у відповідному кримінальному провадженні. Такий підхід створює для скаржника ризик неправомірного розширення меж відповідальності та впливає на подальші майнові правовідносини, пов`язані з ДТП.

16. Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, керується тим, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

17. Касаційний суд зазначає, що потреба у формуванні єдиної правозастосовчої практики виникає, передусім, у тих випадках, коли практики з певного питання немає взагалі і її потрібно сформувати, або відсутня єдність у вже сформованій практиці з певного питання і такі обставини необхідності формування висновку щодо застосування норми права належно обґрунтовані у касаційній скарзі з викладенням підходу до застосування такої норми права, яка не застосовувалася раніше Верховним Судом у подібних правовідносинах.

18. У касаційній скарзі не вказано фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

19. Крім того, аналіз наведених заявником у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для нього, оскільки незгода з оскаржуваним судовим рішенням не свідчить про винятковість справи для заявника і про обставини дійсної винятковості цієї справи, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої він є.

20. Касаційна скарга ТОВ «Автосервіс» не містить обґрунтувань випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

21. Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

22. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про судоустрій
і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

23. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судом
у системі судоустрою України, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

24. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

25. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 

26. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня
1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

27. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

28. Оскільки заявниками подано касаційні скарги на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, і наявність випадків, передбачених
пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України належним чином не обґрунтовано, а судом не встановлено, тому у відкритті касаційного провадження суд відмовляє.

29. Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосервіс» та касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 
09 квітня 2026 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді А. А. Калараш

Є. В. Петров

В. В. Пророк