Справа № 750/5303/26 
Провадження № 3/750/1741/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року         м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду міста Чернігова Григор`єв Р.Г., дослідивши матеріали начальника ВАП УПП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 мешканки АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 17 квітня 2026 року о 19 год. 36 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: у кв. АДРЕСА_3 , маючі явні ознаки алкогольного сп`яніння, учинила стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображала нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана психічною здоров`ю ОСОБА_2 .
В судові засідання, призначені на 26.05.2026, 19.06.2026, ОСОБА_1 не з`явилася.
Зважаючи на те, що судом були створені всі належні процесуальні можливості для реалізації цією особою права на захист, чим вона не скористалася, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи з портативних реєстраторів поліцейських, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої особи, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, з огляду на таке.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Зміст поняття «психологічного насильства» деталізований у пункті 14
ч. 1 ст. 1 вказаного Закону.
Зокрема, під психологічним насильством слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до ст. 269 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 17 квітня 2026 року о 19 год. 36 хв. за місцем свого проживання, а саме: у кв. АДРЕСА_3 , маючі явні ознаки алкогольного сп`яніння, учинила стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображала нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань, внаслідок чого була завдана психічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який фіксує висунуте особі обвинувачення, однак сам по собі не може автоматично підтверджувати винуватість особи. Відомості, зазначені у протоколі, підлягають перевірці в судовому засіданні у сукупності з іншими доказами. Такий підхід узгоджується з позицією Верховного Суду, за якою у справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню принцип презумпції невинуватості, а всі сумніви щодо події правопорушення та винуватості особи тлумачаться на її користь; недоведені подія та вина прирівнюються до доведеної невинуватості особи. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а. 
У цій справі ключове значення для встановлення фактичних обставин мають відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції, оскільки саме вони об`єктивно безперервно відображають перебіг подій 17.04.2026 за місцем мешкання ОСОБА_1 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .
Судом встановлено, що переважна більшість часу відеозапису стосується фіксації обставин спілкування поліцейських з ОСОБА_3 , який є батьком малолітньої потерпілої з приводу їх виклику на місце події, а також спілкування в квартирі поліцейських з малолітньою потерпілою. З суті пояснень потерпілої вбачається, що батьки разом вживали спиртні напої, лаялися між собою, потім мати лягла відпочивати, а батько, не реагуючи на її прохання, не хотів лягати відпочивати та виходив то на балкон, то на вулицю. Вона не знала, що робити і повідомила про цю подію.
З рапорту оперативного чергового вбачається, що 17.04.2026 о 19:36 зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , якій в свою чергу в телеграмі написала ОСОБА_5 та повідомила, що батьки в алкогольному стані знущаються над дочкою 9 років на ім`я ОСОБА_6 . Правопорушником є ОСОБА_3 . 
Водночас із переглянутих у судовому засіданні відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції не встановлено, що ОСОБА_1 висловлювалася на адресу своєї доньки ОСОБА_7 нецензурною лайкою. В своїх поясненнях працівникам поліції малолітня потерпіла не вказувала, що мати висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, натомість всі претензії висловлювала до батька ОСОБА_3 , який зловживає спиртними напоями та вештається по квартирі та вулиці. 
Отже, відеозаписи як найбільш об`єктивне джерело фактичних даних не підтверджують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті працівника поліції. У зв`язку з цим, зазначені письмові матеріали не можуть бути визнані достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_8 поза розумним сумнівом.
Оцінюючи докази у їх сукупності, суд виходить із того, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що 17 квітня 2026 року о 19 год. 36 хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме: у кв. АДРЕСА_3 , учинила стосовно своєї доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру: ображала нецензурною лайкою, чим завдала їй психологічних страждань , внаслідок чого була завдана психічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що у справі не доведено належними та допустимими доказами наявність у діях ОСОБА_1 усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: висловлювань нецензурної лайки на адресу малолітньої потерпілої, а також умисної форми вини.
За таких обставин усі сумніви щодо події адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 підлягають тлумаченню на її користь, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 173, 268, 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП – закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова. 

Суддя         Р.Г. Григор`єв