ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року	справа № 380/5620/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області ( 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, ЄДРПОУ 21318350) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.02.2026 № 913230116243 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 15.01.2026 перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням заробітку зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.01.2026 № 2 та у довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 14.01.2026 №3, зарахувавши при цьому до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 22.10.1996 по 14.01.2026.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 ( далі – позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, п. п 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, здійснивши нарахування й виплату пенсії у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.01.2026 № 2 та довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 14.01.2026 № 3. Станом на 23.01.2026 в електронному кабінеті відображено результат розгляду заяви «Призначено», а перехід на інший вид пенсії «виконано». У зв`язку з цим 29.01.2026 позивач звернувся із запитом щодо надання інформації про здійснене переведення. Листом від 03.02.2026 № 1300-0206-8/16478 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області проведено перерахунок пенсії та здійснюється перевірка правильності прийнятого рішення. При цьому в електронному пенсійному кабінеті була відображена дата виплати — 12.03.2026 та розмір пенсії — 25 950,00 грн. Оскільки зазначену пенсію виплачено не було, 16.03.2026 позивач повторно звернувся за інформацією щодо призначення пенсії. Листом від 18.03.2026 № 1300-0206-8/43084 повідомлено, що рішення про перерахунок пенсії від 23.01.2026 № 913230116243 визнано таким, що суперечить вимогам законодавства, скасовано, а 24.02.2026 прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію державного службовця. Вважаю зазначену відмову протиправною, відтак звернувся із цим рішенням до суду.
Ухвалою судді від 30 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області у встановлений судом строк відзив на позов не подало. Про розгляд справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками про доставку копії ухвали від 30.03.2026 до електронного кабінету користувача ЄСІТС.
Станом на момент розгляду цієї справи жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно з ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
З 5.01.2022 позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.
15.01.2026 позивач звернувся із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, п. п 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889, із нарахуванням й виплатою пенсії у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.01.2026 № 2 та довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 14.01.2026 № 3. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 регулює питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.
Відповідно до Протоколу/ розпорядження щодо призначення / перерахунку пенсії Рішенням 913230116243 від 13.02.2026 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Відповідно до Листа від 3.02.2026 №1300-0206-8/16478 відповідач повідомив про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивачу проведено перерахунок пенсії згідно поданої заяви. На даний час проводиться перевірка щодо правильності прийнятого рішення про перерахунок пенсії позивача. 
Листом від 13.02.2026 № 1300-0206-8/43084 позивачу повідомлено про те, що в порядку проведення контролю за правильністю проведення призначення (перерахунків) пенсій рішення про перерахунок пенсії від 23.01.2026 №913230116243 перевірено та визнано таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно переглянуто заяву від 15.01.2026 щодо перерахунку пенсії, а саме переведення на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та скасовано рішення про перерахунок пенсії від 23.01.2026 № 913230116243 і прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 91323 0116243 (копія рішення додається).
Відповідно до Рішення про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії (заява № 341 від 15.01.2026) ОСОБА_1 . Зазначено про те, що станом на 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців заявниці складає 15 років 9 місяців 09 днів, шо є недостатнім для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 віл 10.09.1983 періоди з 04.07.2001 по 31.12.2025 року не зараховано до стажу державної служби, оскільки (з переведенням займаним посадам) неможливо віднести до посад державної служби відповідних категорій посадової особи місцевого самоврядування без надання первинних документів або уточнюючих довідок, після переведення особи за займаною посадою не прописано ранг. Враховуючи зазначене, прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 в переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01.05.2016 відсутній стаж державної служби (20 років).
Вважаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 протиправним, позивач звернувся із цим позовом до суду.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Частиною 3 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-VIII).
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З 01.05.2016 набрав чинності новий Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).
Статтею 90 Закону № 889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених чинним на той час законодавством.
Суд з матеріалі справи встановив, що відповідно до Протоколу/ розпорядження щодо призначення / перерахунку пенсії Рішенням 913230116243 від 13.02.2026 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу». 
При цьому відповідно до розрахунку стажу: страховий стаж – 43 роки 6 місяців 2 дні; страховий стаж до 1.01.2004 - 24 роки 2 місяців 9 днів; страховий стаж після 1.01.2004 - 19 роки 3 місяців 23 днів; в тому числі : Держслужбовці ( посади ст.25 ЗУ №3723) - 15 років 9 місяців 9 днів.
Разом із тим, Листом від 13.02.2026 № 1300-0206-8/43084 позивачу повідомлено про те, що в порядку проведення контролю за правильністю проведення призначення (перерахунків) пенсій рішення про перерахунок пенсії від 23.01.2026 №913230116243 перевірено та визнано таким, що суперечить нормам чинного законодавства.
Рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії (заява № 341 від 15.01.2026) ОСОБА_1 . Зазначено про те, що станом на 01.05.2016 стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців заявниці складає 15 років 9 місяців 09 днів, шо є недостатнім для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу». Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 віл 10.09.1983 періоди з 04.07.2001 по 31.12.2025 року не зараховано до стажу державної служби, оскільки (з переведенням займаним посадам) неможливо віднести до посад державної служби відповідних категорій посадової особи місцевого самоврядування без надання первинних документів або уточнюючих довідок, після переведення особи за займаною посадою не прописано ранг. 
Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби, визначались Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 283 (далі - Порядок 283).
Згідно з п. 2 порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Порядок № 283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою №229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі – порядок №229).
Згідно з пунктом 2 Порядку 283 (чинного до 01.05.2016) до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців.
За змістом п. 4 порядку №229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України № 2493-III від 07.06.2001 «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
За правилами ст. 1 Закону України від 07.06.2001 №2493-III «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 2 Закону № 2493-III).
За правилами ст. 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Так, у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 26.06.2018 у справі №735/939/17 зазначено, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.
Відповідно до статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 3723-ХІІ установлюються такі категорії посад державних службовців, перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, голів та членів державних колегіальних органів, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п`ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.
Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок 637), передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , заповненої 10.09.1983, я перебувала на посадах, зокрема:
- з 24.07.2000 по 10.04.2002 - секретар виконавчого комітету Новокалинівської селищної ради Самбірського району Львівської області;
- 24.07.2000 - присвоєно 11 ранг державного службовця шостої категорії посад, прийняла Присягу державного службовця;
- з 11.04.2002 по 10.04.2006 - секретар виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області;
- з 11.04.2006 по 18.11.2010 - керуюча справами (секретар) виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області;
- з 20.11.2010 по 18.11.2015 - керуюча справами (секретар) виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області;
- з 19.11.2015 по 02.12.2020 - керуюча справами (секретар) виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області;
- з 03.12.2020 по теперішній час - керуюча справами (секретар) виконавчого комітету Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області.
Отже, періоди роботи з 24.07.2000 по 31.12.2025 позивача на посадах органів місцевого самоврядування, які підтверджуються записами у його трудовій книжці, мають зараховуватися до стажу державної служби.
В обґрунтування відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» в оскаржуваному рішенні зазначено, що до стажу державної служби для визначення права на пенсію позивачу не зараховано період роботи в органах місцевого самоврядування. У зв`язку з чим, відмовлено у переведені на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».
Суд зазначає про те, що згідно з частиною 3 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази виявлення недостовірних даних , як це передбачено частиною 3 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що б давало відповідачу право переглянути розмір та підстави для виплати пенсії.
Відтак, періоди роботи з 24.07.2000 по 31.12.2025 позивача на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених «Про службу в органах місцевого самоврядування», підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у нього були наявні всі умови, які необхідні для призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 «Про держану службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889 № «Про державну службу», а саме: позивач досяг відповідного віку, набув загального страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.02.2026 № 913230116243 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача з 15.01.2026 перевести позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням заробітку зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.01.2026 № 2 та у довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 14.01.2026 №3, зарахувавши при цьому до стажу державної служби періоди роботи на посадах в органах місцевого самоврядування з 22.10.1996 по 14.01.2026, суд зазначає про таке.
Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України № 913230116243 від 13.02.2026 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Водночас рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 позивачу відмовлено у задоволенні заяви № 341 від 15.01.2026 щодо здійснення перерахунку пенсії. Підставою для відмови зазначено те, що станом на 01.05.2016 стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, становив 15 років 9 місяців 9 днів, що, на думку відповідача, є недостатнім для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».
Також у вказаному рішенні зазначено, що періоди роботи з 04.07.2001 по 31.12.2025 не були зараховані до стажу державної служби, оскільки на підставі записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.09.1983 неможливо віднести займані позивачем посади до відповідних категорій посад державної служби або посад в органах місцевого самоврядування без надання первинних документів чи уточнюючих довідок. Крім того, відповідач послався на відсутність у записах про переведення відомостей щодо присвоєного рангу. З огляду на наведене відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача станом на 01.05.2016 необхідного двадцятирічного стажу державної служби та прийняв рішення про відмову у переході на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Разом із тим суд звертає увагу, що скасування рішення про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 усуває правові наслідки такого рішення та відновлює дію рішення № 913230116243 від 13.02.2026, яким позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Відтак саме рішення від 13.02.2026 є чинним та підлягає застосуванню як таке, що не було скасоване у встановленому законом порядку.
Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що рішення про відмову в перерахунку пенсії від 24.02.2026 № 913230116243 підлягає скасуванню як протиправне, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області відновити з 24.02.2026 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, із врахуванням заробітку, зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.01.2026 № 2 (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.01.2026 № 3 (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), а також здійснити виплату належних сум пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідками розгляду цієї справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області ( 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10, ЄДРПОУ 21318350) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.02.2026 № 913230116243 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 24.07.2000 по 31.12.2025 на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області відновити з 24.02.2026 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, п.п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, з урахуванням заробітку зазначеного у довідці про складові заробітної плати для призначення пенсії держаного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.01.2026 № 2 та у довідці про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) від 14.01.2026 №3 та здійснити виплату, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович