ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 червня 2026 року 	Справа № 160/15997/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Байрак П.І.,
за участю:
представника контролюючого органу – Таранової У.В.,
представника платника податків - Величка В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, 
ВСТАНОВИВ:
09.06.2026 о 15:55 год до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про підтвердження адміністративного арешту майна, в якій контролюючий орган просить: 
-підтвердити обгрунтованість умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
В обґрунтування заяви зазначено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не було допущено контролюючий орган до проведення фактичної перевірки за місцем проведення господарської діяльності за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Балівка, Балівське родовище, що і стало підставою для прийняття Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 09.06.2026.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.06.2026 (о 10:39) заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків - залишив без руху, встановив заявнику строк до 16:00 год 10.06.2026 для усунення недоліків заяви, шляхом надання:
- доказів сплати судового збору за подачу заяви у розмірі 3328,00 грн.
10.06.2026 (о 11:01 год) Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подана заява про усунення недоліків.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 10.06.2026 (11:14 год) прийняв заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків у справі №160/15997/26 до розгляду, з особливостями передбаченими ст. 283 КАС України, призначив справу до розгляду у судовому засіданні на 12.06.2026 о 14:00, встановив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на подачу відзиву на заяву до 17:00 год 11.06.2026. 
Контролюючим органом клопотанням від 11.06.2026 (08:34 год) надано додаткові докази, зокрема, відеофайли.
11.06.2026 о 08:40 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 надано відзив на заяву, у якому платник податків заперечив проти задоволення вимог заяви. Зазначив, що направлення на проведення перевірки та наказ про призначення фактичної перевірки йому не було пред`явлено. Акт про недопуск до проведення перевірки підписав помилково. Від проведення фактичної перевірки не ухилявся, оскільки наступного дня всі документи, які були необхідні для проведення фактичної перевірки надав до ГУ ДПС У Дніпропетровській області, які згодом зареєстровані контролюючим органом.
11.06.2026 о 13:26 контролюючий орган надав суду докази надсилання ФОП ОСОБА_1 . Рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.06.2026 року.
Згідно із пунктом 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Відповідно до ч. 7 ст. 283 КАС України, у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Розгляд заяви відбувається за участю податкового органу, митного органу, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.
В судовому засіданні 12.06.2026 учасники процесу підтримали свої позиції, представник контролюючого органу просив задовольнити заяву про підтвердження умовного адміністративного арешту на майно платника податків, навів відповіді пояснення, представник платника податків заперечував проти задоволення заяви, просив суд відмовити у її задоволенні, навів відповідні доводи. 
Розглянувши заяву контролюючого органу про підтвердження умовного адміністративного арешту на майно платника податків, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши письмові та відео докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно доповідної записки Управління податкового аудиту Головного управління ДІС у Дніпропетровській області від 02.06.2026 відділом фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДІПС у Дніпропетровській області в ході проведення доперевірочного аналізу встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 здійснює розрахункові операції виключно у готівковій формі, що відповідає критерію податкового ризику - № 4.45 «Операційного плану діяльності ДПС України з управління податковими ризиками на 2026 рік» (Додаток 2 до загального плану Державної податкової служби України удосконалення управління податковими ризиками на період з 01.01.2025 по 31.12.2026 (зі змінами). Крім того, по ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 встановлено незначну кількість чеків створених за добу (не більше ніж 4), що відповідає критерію податкового ризику - 4.50 «Операційного плану діяльності ДПС України з управління податковими ризиками на 2026 рік» (Додаток 2 до загального плану Державної податкової служби України удосконалення управління податковими ризиками на період з 01.01.2025 по 31.12.2026 (зі змінами), та внесено пропозиції щодо призначення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
02.06.2026 ГУ ДПС у Дніпропетровській області виданий наказ №3456-п на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Балівка, Балівське родовище, щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками - податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв. у тому числі про виробництво та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Перевірку розпочати з 08.06.2026. Тривалість - не більше 10 діб. Період діяльності, який перевіряється: згідно ст 102 Податкового кодексу України. 
Правовими підставами проведення фактичної перевірки у наказі вказано: п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст .80 Податкового кодексу України. 
Також посадовим особам контролюючого органу виписані направлення на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 02.06.2026 №5268/04-36-07-08 та №5266/04-36-07-08.
08.06.2026 уповноваженими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області здійснено вихід на об`єкт за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Балівка, Балівське родовище з метою проведення фактичної перевірки.
08.06.2026 контролюючим органом складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної проведення №1554/04-36-07-08/ НОМЕР_3 , який підписаний ФОП ОСОБА_1 , про що в акті міститься відповідний підпис.
На підставі наведеного, контролюючим органом 09.06.2026 о 10:30 год прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 .
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, контролюючий орган звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано у випадку якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Пунктами 94.3 та 94.4 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Відповідно до пункту 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення. 
Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 лютого 2023 року у справі № 640/17091/21 сформував такий правовий висновок: «оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень».
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. 
Пунктом 80.1 ст. 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Підпунктом 80.2.2 пункту 80.2. ст. 80 ПК України унормовано, що у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. 
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/ позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; 
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. 
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Отже, наведеними нормами передбачено алгоритм дій контролюючого органу по прибуттю до місця проведення фактичної перевірки: уповноважені особи контролюючого органу повинні пред`явити суб`єкту господарювання службові посвідчення, наказ та направлення на проведення перевірки. Після цього, в разі якщо суб`єкт господарювання відмовив контролюючому органу у допуску до проведення перевірки, останнім складається акт про відмову у допуску до проведення перевірки.
Судом під час розгляду справи у судовому засіданні 12.06.2026 року досліджені надані контролюючим органом докази відеофіксації подій 08.06.2026 на об`єкті за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, село Балівка, Балівське родовище, по прибуттю контролюючого органу з метою проведення фактичної перевірки.
Так, згідно відеозапису від 08.06.2026 судом встановлено, що контролюючий орган прибувши на місце проведення перевірки пред`явив ФОП ОСОБА_1 службові посвідчення.
З цього відео також можна побачити, що посадові особи контролюючого органу вручили ФОП ОСОБА_1 наказ на проведення перевірки, з яким ФОП ОСОБА_1 ознайомився.
Разом з тим, з цього відео не можна достеменно встановити, що ОСОБА_1 були вручені направлення.
На відповідне запитання суду до контролюючого органу під час дослідження відеодоказів, останній не зміг чітко підтвердити, який саме документ вручений ФОП ОСОБА_1 .
Разом з тим, за наслідками дослідження відеодоказів, судом встановлено, що протягом всього перебування посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області за місцем проведення перевірки 08.06.2026, ФОП ОСОБА_1 підписав лише один документ, якій йому був вручений.
Враховуючи, в матеріалах справи міститься лише один документ з підписом ФОП ОСОБА_1 – Акт про відмову у допуску у проведенні перевірки, суд дійшов висновку про те, направлення на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 не пред`являлись.
Останнім абзацом п. 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
В матеріалах справи відсутній акт про відмову від підпису у направленнях на перевірку.
Таким чином, судом встановлено, що контролюючим органом було допущено порушення процедури проведення фактичної перевірки, у зв`язку із чим, у фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 були наявні законні підстави для відмови у допуску посадових осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки, а тому відсутня одна з обов`язкових умов, передбачених пп.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України, для застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Всі інші доводи учасників справи є такими, що не спростовують висновків суду, наведених у мотивувальній частині даного рішення.
За таких обставин заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 272, 283 КАС України суд, 

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні заяви від 09.06.2026 про підтвердження умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.
Повний текст рішення суду складено 12 червня 2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна