УХВАЛА
18 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 200/4676/19
провадження № 51-2492 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Дніпра від 20 червня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2026 року стосовно нього,

установив:

Шевченківський районний суд м. Дніпра вироком від 20 червня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на 12 років.
Дніпровськийапеляційний суд ухвалою від 19 березня 2026 року апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Дніпра від 20 червня 2025 року стосовно ОСОБА_4 - без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому строку для усунення недоліків, оскільки ним недотримано вимог пунктів 4 та 5 частини другої, частини п`ятої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до вимог частини другої статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК. 
Згідно з частиною п`ятою статті 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до частини першої статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Однак наведених вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений,крім іншого, вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджений просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її надано судами першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі статтею 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
У зв`язку із цим Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд є судом права, а не факту і відповідно до статті 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
При цьому засуджений у своїй касаційній скарзі вказує на упередженість розгляду судами першої та апеляційної інстанцій цього кримінального провадження, що також не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
До того ж, відповідно до вимог статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;
скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
змінити судове рішення.
Водночас засуджений, крім іншого, ставить вимоги до Верховного Суду про дослідження всіх доказів у цьому кримінальному провадженні, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції.
Крім того, засудженим додано до касаційної скарги вирок Шевченківського районного суду м. Дніпра від 20 червня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2026 року, отримані з Єдиного державного реєстру судових рішень, які є деперсоніфікованими, з яких неможливо ідентифікувати осіб. 
Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Дніпра від 20 червня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 березня 2026 року стосовно нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня  отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3