справа № 732/124/26 провадження № 1-кп/732/58/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13.05.2026 місто Городня 

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді – ОСОБА_1 ,
у присутності секретаря – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 січня 2026 року за №12026270460000004, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сисоєво Марі-Турекського району Марійської автономної республіки, рф, громадянина України, не працює, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 01.02.2007 вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі; 
- 27.06.2017 вироком Городнянського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту. Вироком Чернігівського апеляційного суду від 10.09.2019 вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.06.2017 в частині призначеного покарання скасований та призначене нове покарання у виді 3 років позбавлення волі. 05.01.2022 звільнений з місць позбавлення волі за відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 у жовтні 2025 року, в ранковий час, більш точні дата та час органом досудового розслідування не встановлені, перебуваючи в оборонній споруді – бліндажі, розташованій за містом Городня Чернігівського району Чернігівської області, в напрямку села Гніздище Чернігівського району Чернігівської області, неподалік від кладовища «Піски», яка на даний час ніким не експлуатується, виявив п`ятдесят патронів до автоматичної вогнепальної зброї та діючи умисно, всупереч вимогам п.п. 2, 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 (з наступними змінами і доповненнями), п. 11.7 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 662, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що знайдені предмети являються боєприпасами, діючи з прямим умислом, направленим на незаконний обіг бойових припасів, обернув у власне протиправне володіння вказані предмети, чим фактично вчинив їх придбання без передбаченого законом дозволу та з метою їх подальшого незаконного зберігання, переніс до місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив носіння боєприпасів без передбаченого законом дозволу. У подальшому ОСОБА_4 залишив вказані патрони у своєму рюкзаку, який знаходився у

житловому будинку за вказаною адресою, тобто обрав місце для їх зберігання та зберігав без передбаченого законом дозволу. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , 07.01.2026, у період часу приблизно з 09 години 30 хвилин по 10 годину 00 хвилин перевозив вказані п`ятдесят патронів у своєму рюкзаку, пересуваючись в якості пасажира маршрутного таксі по маршруту м. Городня Чернігівського району Чернігівської області – с. Політрудня Чернігівського району Чернігівської області та у зворотному напрямку, чим продовжив їх незаконне носіння.
Вказані патрони, в кількості п`ятдесяти штук, ОСОБА_4 незаконно зберігав до 10 години 30 хвилин 07 січня 2026 року, а саме до моменту їх виявлення та вилучення співробітниками відділення поліції №3 (м Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНИ в Чернігівській області, у ході проведення огляду його речей на території блокпосту «Городня- Чернігів», розташованого на в`їзді до м. Городня Чернігівського району Чернігівської області зі сторони м. Чернігів.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-26/310-БЛ від 09.01.2026, надані на дослідження предмети в кількості п`ятдесяти штук, які було вилучено 07.01.2026, є боєприпасами – 5,45-мм (5,45x39) бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками (сорок сім патронів з маркуваннями «3 85» та «270 86»), з кулями підвищеної пробивної здатності (три патрони з маркуваннями «17 96»). Патрони призначені для стрільби з автоматів, ручних кулеметів відповідного калібру. Патрони до стрільби придатні.
Таким чином, ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України – незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. По суті пред`явленого обвинувачення показав, що у жовтні 2025 року, він ідучи лісом, зайшов до бліндажу, де на оглядовому вікні лежали патрони, він їх узяв, поклав до рюкзаку та приніс додому за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 . Надалі, взимку 2026 року він їхав у маршрутному таксі у с. Політрудня, і під час проведення огляду речей на блок-посту, у нього виявили патрони, які лежали у рюкзаку. Зазначив, що дозволу на носіння зброї він не має, усвідомлював, що патрони є боєприпасами. Він щиро розкаюється у вчиненому, критично та негативно ставиться до своїх дій, повідомив, що приймав участь у всіх запропонованих йому слідчим слідчих діях.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена зібраними під час досудового розслідування доказами, обвинувачений повністю визнав свою вину та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а тому вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. З огляду на викладене, просила суд обмежитись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються процесуальних витрат та долі речових доказів.
Обвинувачений ОСОБА_4 із запропонованим прокурором порядком та обсягом дослідження доказів погодився.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, учасники справи вірно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень, прийнятих в ході досудового розслідування.

Наслідки розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснені.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, доведено у повному обсязі.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином; особу обвинуваченого – його вік, сімейний стан, стан здоров`я; те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий; згідно листа № 3222-2026 від 08.01.2026 з підсистеми ІПНП «Цунамі» власником зареєстрованої зброї не являється; згідно довідки КНП «Городнянська міська лікарня» Городнянської міської ради №9 від 09.01.2026 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; у характеристиці депутата та секретаря Городнянської міської ради ОСОБА_5 вказано, що обвинувачений проживає на території м. Городня з 2022 року, скарг від населення на нього не надходило, у житті громади активної участі не приймає, живе за рахунок випадкових заробітків, зловживає спиртними напоями, постійного місця проживання не має; наявність обставин, які пом`якшують та обставини, яка обтяжує покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецедив кримінальних правопорушень.
У досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації зробив висновок, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість і конкретні обставини скоєного ОСОБА_4 злочину, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, яке побудоване на негативній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, та обставини, що обтяжує покарання, невеликий проміжок часу, протягом якого у нього перебували боєприпаси, воєнний час, коли є необхідність убезпечення свого життя та здоров`я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, якою передбачена відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, та з урахуванням вимог ст. 75 КК України, суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Також суд покладає на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи зброї під час здійснення досудового розслідування у розмірі 3565,60 грн відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_6 від 27 січня 2026 року, закінчився 28.03.2026 Клопотань про його продовження, зміну або застосування до суду не надходило.
На підставі викладеного, керуючись статтями 369-371, 373-374, 392, 393, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 3565,60 грн за проведення судової експертизи зброї (висновок експерта СЕ-19/125-26/310-БЛ від 09.01.2026).
Речові докази по справі:
- поліетиленовий пакет, в який розсипом поміщено 50 предметів, схожих на набої калібром 5,45 мм, запаковано в спеціальний пакет Національної поліції України WAR 1297955: 47 патронів (три з яких демонтовані), три гільзи та первинну упаковку, які запаковані до спеціального пакету № 1697008, які передані на зберігання до камери речових доказів ВП №3 (м. Городня) ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, – знищити.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1