ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" травня 2026 р. справа № 300/1216/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:
Керівник Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області звернувся до суду з позовом до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що Заболотівською селищною радою протягом тривалого часу не вжито жодних заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності на будівлю Рудниківського ліцею Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, що створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідним об`єктом і ризики для нормального функціонування закладу освіти та розвитку всіх видів освіти, мережі освітніх закладів задля реалізації права громадян відповідної територіальної громади на освіту, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.03.2026 відкрито провадження за вказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
24.03.2026 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з підстав об`єктивної неможливості вжиття заходів спрямованих на реєстрацію права власності на будівлю ліцею.
Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Третя особа свої правом подання пояснень не скористалась.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладених у позовній заяві, встановив таке.
На балансі відділу освіти, молодіжної політики та спорту Заболотівської селищної ради перебуває приміщення закладу профільної середньої освіти – Рудниківський ліцей Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, що знаходиться в с. Рудники, вул. Шевченка, 1 Коломийського району Івано-Франківської області, за відсутності правовстановлюючих документів.
Згідно рішення виконавчого комітету Заболотівської селищної ради від 30.06.2023 за №566-372023 доручено комісії по передачі матеріальних цінностей разом із матеріально відповідальними особами здійснити прийому-передачу по всіх закладах освіти Заболотівської селищної ради, в тому числі й приміщення Рудниківського ліцею (а.с.17-19).
На запит керівника Коломийської окружної прокуратури від 26.01.2026, листом від 06.02.2026, відповідач повідомив, що на даний час Заболотівською селищною радою право власності на будівлю Рудниківського ліцею Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області не оформлено, заходів для здійснення державної реєстрації на вказане майно не вжито, у зв`язку з відсутністю технічного паспорта (а.с.11).
Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивача звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України від 05.09.2017 № 2145-VIII "Про освіту" (далі Закон № 2145-VIII) освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства. Фінансування освіти є інвестицією в людський потенціал, сталий розвиток суспільства і держави.
Частиною першої статті 10 Закону № 2145-VIII визначено, що невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.
Відповідно до частин першої, третьої статті 22 вказаного Закону юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність. Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.
Згідно з частиною шостою статті 25 Закону № 2145-VIII засновник закладу освіти зобов`язаний, зокрема, забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.
Відповідно до частин першої, третьої статті 80 Закону № 2145-VIII до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо; майнові права, включаючи майнові права інтелектуальної власності на об`єкти права інтелектуальної власності, зокрема інформаційні системи, об`єкти авторського права та/або суміжних прав; інші активи, передбачені законодавством. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.
Основні фонди, оборотні кошти та інше майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають вилученню, крім випадків, встановлених законом.
За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 60 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон №280/97-ВР) територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме та нерухоме майно. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 60 названого Закону майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад, передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Згідно зі статтею 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, до яких належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (частина перша статті 181 цього Кодексу), обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України обумовлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України від 01.07.2004 №1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
За визначенням, наведеним в статті 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з приписами статті 3 Закону №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до статті 5 Закону №1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстроване незалежно від того, чи зареєстроване право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.
Отже, обов`язковою умовою фактичного використання нерухомого майна є наявність правовстановлюючих документів на нього, оформлених відповідно до вимог закону.
Згідно з пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для, відповідної реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 року, за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; витяг з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо такого об`єкта (у разі державної реєстрації права державної власності); документ, що підтверджує факт перебування об`єкта нерухомого майна у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування об`єкта нерухомого майна у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).
Відповідно до пункту 8 частини восьмої статті 34 Закону №1952-IV звільняються від сплати адміністративного збору під час проведення державної реєстрації речових прав органи державної влади, органи місцевого самоврядування.
Частина третя статті 182 ЦК України передбачає, що ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.
В частині першій статті 13 Конституції України закріплено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Сільські, селищні, міські ради, згідно зі статтею 10 Закону №280/97-ВР є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Відповідно до частини третьої статті 16 Закону №280/97-ВР матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.
Згідно зі статтею 25 Закону №280/97-ВР селищні ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до статті 29 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.
Права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради частина п`ята статті 16 Закону №280/97-ВР).
Отже, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Заболотівської селищної ради, є відповідач.
Враховуючи викладене, Заболотівська селищна рада зобов`язана вжити заходів щодо проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю Рудниківський ліцей Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, що знаходиться в с. Рудники, вул. Шевченка, 1 Коломийського району Івано-Франківської області.
При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на об`єктивні причини неможливості вжиття заходів для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Водночас, відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно комунальної власності створює передумови для зловживань щодо розпорядження таким нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої селищна рада представляє, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади, тим самим порушує законодавчо встановлений порядок набуття й подальшої реалізації права власності та, відповідно, інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною майна територіальної громади, що є підставою для судового захисту інтересів держави.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов керівника Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 03530483, бульв. Лесі Українки, 47, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78203) до Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 04355355, пл. Степана Бандери, 3, с-ще Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78315) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області щодо невжиття заходів спрямованих на оформлення та державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна – будівлю Рудниківського ліцею Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, що знаходиться в с. Рудники, вул. Шевченка, 1 Коломийського району Івано-Франківської області.
Зобов`язати Заболотівську селищну ради Коломийського району Івано-Франківської області (код ЄДРПОУ 04355355, пл. Степана Бандери, 3, с-ще Заболотів, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78315) вчинити дії, спрямовані на оформлення та проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна – будівлю Рудниківського ліцею Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, що знаходиться в с. Рудники, вул. Шевченка, 1 Коломийського району Івано-Франківської області. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.