cправа № 752/31876/25 
провадження №: 2/752/2458/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», в особі представника Логош Т.В. звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовомдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з ОСОБА_1  на його користь заборгованість за кредитним договором (оферти) № 13.06.2025-100002447 від 13.06.2025 року в розмірі 52950,00 грн. і понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Свої вимоги мотивувало тим, що 13.06.2025 року між ним та ОСОБА_1  укладено кредитний договір (оферти) № 13.06.2025-100002447.
Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позичальнику надається кредит на умовах його строковості, платності і поворотності.
13.06.2025 року відповідачу надано кредит в сумі 15000,00 грн. строком на 183 дні, чим позивач виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.
Відповідно до умов кредитного договору дата повернення (виплати) кредиту - 12.12.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов?язана з наданням кредиту - 20 % від суми кредиту та дорівнює 3000,00 грн.
Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання.
Згідно п. 3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, проценти, комісію.
Пунктом 3.2. договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_3.
Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у загальному розмірі 52950,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15000,00 грн., за процентами в розмірі 27450,00 грн., за комісією 3000,00 грн., по неустойці у розмірі 7500,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. суду від 16.01.2026 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.
Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач скористалася своїм процесуальним правом та направила до суду заперечення проти позову.
Відповідач вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими, не співмірними. Зазначає, що гранична загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування без прострочення 39313,57 грн. Вказує, що позичальник звільняється від нарахування штрафних санкцій у період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення. Звертала увагу суду, що в умовах воєнного стану втратила додаткове джерело доходу, є працюючим пенсіонером.
Просила визначити до виплати виключно реальний борг у розмірі тіла кредиту 15000,00 грн., а у випадку стягнення заборгованості розстрочити виконання судового рішення щомісячними рівними частинами.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 13.06.2025 року між позивачем та ОСОБА_1  укладено кредитний договір (оферти) № 13.06.2025-100002447.
Відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису (одноразового ідентифікатора «Е154») підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту та паспорт споживчого кредиту, чим підтверджено укладення кредитного договору.
Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позичальнику надається кредит на умовах його строковості, платності і поворотності.
13.06.2025 року відповідачу надано кредит в сумі 15000,00 грн. строком на 183 дні, чим позивач виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі.
Відповідно до умов кредитного договору дата повернення (виплати) кредиту - 12.12.2025; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору передбачена. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку користування кредитом. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов?язана з наданням кредиту - 20 % від суми кредиту та дорівнює 3000,00 грн.
Неустойка: 150 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання.
Згідно п. 3.1. договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, проценти, комісію.
Пунктом 3.2. договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 4.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача НОМЕР_3.
Відповідно до Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 13.06.2025-100002447 від 13.06.2025 року, заборгованість ОСОБА_1  становить 52950,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15000,00 грн., за процентами в розмірі 27450,00 грн., за комісією 3000,00 грн., по неустойці у розмірі 7500,00 грн.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).
За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Отже, судом встановлено факт невиконання відповідачем взятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу порушує право позивача, в зв`язку із чим, заборгованість за кредитним договором № 13.06.2025-100002447 від 13.06.2025 року становить 52950,00 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 15000,00 грн., за процентами в розмірі 27450,00 грн., за комісією 3000,00 грн., по неустойці у розмірі 7500,00 грн. - підлягає стягненню з відповідача.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Відповідачем не доведено суду її важкого матеріального стану, довідок про розмір пенсії, розміру заробітної плати за останні шість місяців матеріали справи не містять, будь-яких інших доказів суду не надавалось. Розрахунок позивача відповідачем не спростовано, свого розрахунку не надано. При цьому позивачем доведено і не оспорюється відповідачем, що остання була ознайомлена з усіма умовами договору серед яких, в Паспорті споживчого кредиту є застереження, в якому зазначене наступне: «наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативним та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодження строку, а крекредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.» При цьому відповідач просить рострочити виконання рішення суду, але графіку погашення заборгованості з урахуванням розміру щомісячних сум суду не надано.
Щодо решти доводів відповідача суд відзначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов?язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»(код ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133 - А, МФО 305299 р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 13.06.2025-100002447 від 13.06.2025 року в розмірі 52950 (п`ядесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.; судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп., що в загальному розмірі становить 55372 (п`ятдесят п`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 40 коп.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя          Ю.Ю. Мазур