Справа № 444/1718/26 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р. Б. 
Провадження № 33/811/938/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
До початку апеляційного розгляду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.
Апеляційний суд приходить до висновку про задоволення заяви, прийняття відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження, з огляду на таке.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 і ст. 294 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд повинен створити сторонам такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, в зв`язку з чим сторони самі вирішують який спосіб захисту їх інтересів є найбільш ефективним та використовують надані їм законом права на свій власний розсуд.
Нормами КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відмову від апеляційної скарги, разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а тому апеляційний суд вважає за можливе застосувати аналогію закону, зокрема, Кримінальний процесуальний кодекс України.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.
Якщо вирок або ухвалу суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо не має заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.
Враховуючи те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від поданої ним апеляційної скарги, таким чином відсутній предмет розгляду, а інші учасники справи апеляційні скарги на вищевказану постанову судді не подавали, апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 403 КПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2026 року закрити у зв`язку із відмовою від апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   М.Ф. Романюк