612/91/26 2/612/155/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року    с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Масло С.П.,
за участю секретаря судового засідання Чміль Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»  про зняття арешту з майна,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з позовом до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просить скасувати арешт № 8847572, накладений на підставі постанови серії б/н від 01.07.2009 року, виданої 01.07.2009 року відділом державної виконавчої служби Новомосковського МРУЮ, якою накладено арешт на все майно, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 8847572 від 01.07.2009 року.
В обґрунтування позову зазначила, що вона перебувала в шлюбних відносинах з ОСОБА_2 з 30 листопада 2022 року по 11 жовтня 2024 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданим Близнюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 127 від 30.11.2022р. ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік - ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 521 від 29.10.2024р. Вона є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2019 року за № 161580093, а також грошових вкладів з відсотками та компенсацією, які знаходяться у філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк». 11 жовтня 2024р. вона звернулася до Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини, спадкову справу було заведено за № 137/2024. У серпні 2025 року вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було надано листа щодо призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, так як згідно перевірки даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 відповідно до інформаційної довідки за № 422916736 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості про арешт, накладений постановою б/н від 01.07.2009 року ВДВС Новомосковського МРУЮ на все майно належне чоловіку. В червні 2025 року вона звернулася з заявою до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про надання інформації та зняттю арешту. Згідно отриманої відповіді від 12.08.2025 року їй було відмовлено в наданні інформації щодо підстав арешту нерухомого майна та його скасуванню.18 вересня 2025р. вона звернулася до Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з заявою про надання інформації та зняттю арешту. Однак, у відповіді від 29.09.2025 року також було повідомлено про неможливість задовольнити заяву, оскільки виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, було знищено через закінчення терміну зберігання.
Позивач зазначає, що виконавче провадження, яке стало підставою для обтяження, не існує, а вона набуває право власності на спадкове майно з моменту відкриття спадщини, вважає, що арешти на майно накладені відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції є незаконними та перешкоджають їй в реалізації законних спадкових прав.
04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.
05.03.2026 залучено Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» як співвідповідача по цивільній справі. 
14.05.2026 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності.
Представник Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомив.
Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
30 листопада 2022 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія НОМЕР_1 , виданим Близнюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 127 від 30.11.2022р. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Валківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 521 від 29.10.2024р.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2019 року за № 161580093, а також грошових вкладів з відсотками та компенсацією, які знаходяться у філії - Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк».
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було надано листа щодо призупинення видачі свідоцтва про право на спадщину, так як згідно перевірки даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 відповідно до інформаційної довідки за № 422916736 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться відомості про арешт, накладений постановою б/н від 01.07.2009 року ВДВС Новомосковського МРУЮ на все майно належне ОСОБА_2 .
Згідно листа Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 12.08.2025 року ОСОБА_1 було відмовлено в наданні інформації щодо підстав арешту нерухомого майна та його скасуванню.
Згідно листа Дніпропетровської філії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 29.09.2025 року зазначено, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт - знищено через закінчення терміну зберігання.
З листа наданого АТКБ «ПриватБанк» вбачається, що заборгованість за померлим ОСОБА_2 в АТКБ «ПриватБанк» не обліковується.
За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Підпунктами 4.18. та 4.20. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт, видача свідоцтва про право на спадщину зупиняється до зняття арешту.
Ураховуючи, що державним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна.
З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.
Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке було накладено арешт.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом зняття такого арешту.
При цьому судом враховується, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження знищено через закінчення терміну зберігання.
Таким чином, державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.
Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом скасування такого арешту.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд –

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Самарівського відділу державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»  про зняття арешту з майна – задовольнити.
Скасувати арешт № 8847572, накладений на підставі постанови серії б/н від 01.07.2009 року, виданої 01.07.2009 року відділом державної виконавчої служби Новомосковського МРУІО, якою накладено арешт на все майно, що належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за записом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 8847572 від 01.07.2009 року.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення або в порядку ч.2ст. 354 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повний текст судового рішення складено 11.06.2026 року.
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: Самарівський відділ державної виконавчої служби у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (51206 Дніпропетровська область, м.Самар, вул..Гетьманська, б.7, ЄДРПОУ 34893684 )
Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (01001 м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ЄДРПОУ 14360570)

Суддя           С.П.Масло