УХВАЛА

15 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/192/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранця О. М. - головуючого, Кібенко О. Р., Мамалуя О. О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Таран С.В., Богатиря К.В., Поліщук Л.В.
від 06.05.2026 (повний текст складено 07.05.2026)
у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА"
про стягнення 2 360 000 грн
та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"
про стягнення 138 799,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальних збитків за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 у розмірі 2 360 000,00 грн, з яких: 1 349 134,40 грн - вартість товару, 940 562,07 грн - сума упущеної вигоди та 70 306,53 грн - сума вимушених витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, уклавши з позивачем договір транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 зобов`язався надати Товариству з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" експедиційні послуги, пов`язані з перевезенням, супроводом, митним оформленням і доставкою вантажу та взяв на себе відповідальність за збереження (втрату, пошкодження, нестачу) вантажу з моменту прийняття його від морського перевізника і до видачі клієнту, між тим при наданні експедиційних послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" не перевірило вагу прийнятого вантажу та не забезпечило його збереження, натомість при передачі доставленого відповідачем як експедитором вантажу клієнту було встановлено, що цей вантаж не відповідає вантажу, вказаному у товаротранспортних документах, тобто виявлена повна втрата вантажу, з огляду на що позивач поніс незаплановані витрати, пов`язані з поверненням вантажу продавцю під митним контролем.
27.02.2020 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" про стягнення заборгованості у сумі 138 799,82 грн.
Зустрічний позов обґрунтований тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" як експедитор на виконання укладеного між сторонами договору транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 здійснило отримання, експедирування та перевезення контейнера з вантажем, який прибув до Одеського морського порту, проте після доставки вантажу до місця розвантаження було виявлено невідповідність вантажу у контейнері тому вантажу, який вказаний у товаротранспортних документах, з огляду на що Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" прийняло рішення про повернення вантажу продавцю (реекспорт), але компанія-відправник не надала підтвердження на отримання цього товару і лінійний агент-компанія також відмовилась приймати контейнер до перевезення, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом поніс додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням вантажу, поверненням його до Одеського морського порту, понаднормовим використанням автотранспорту та морського контейнеру, однак безпідставно не були оплачені клієнтом.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі № 916/192/20 відмовлено у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"; витрати по сплаті судового збору у розмірі 35 400 грн покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 72 391,25 грн; задоволено зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" заборгованість у розмірі 138 799,82 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 381,25 грн.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 частково задоволено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"; частково скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20; відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" про стягнення 138 799,82 грн; в іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 залишено без змін; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 153,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 16 300,00 грн.
28.11.2025 до суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" №100701 від 27.11.2025 (вх.№2-1858/25 від 28.11.2025) про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі №916/192/20 за нововиявленими обставинами.
В обґрунтування вищенаведеної заяви позивач за первісним позовом зазначив про те, що після ухвалення рішень судами першої та апеляційної інстанцій ним отримано нові докази, які не були і не могли бути відомі раніше, але при цьому підтверджують, що лист про помилкову поставку з Китаю від 11.03.2019 та проформа-інвойс №2 від 15.03.2019, які були покладені в основу висновків судів щодо недоведеності складу цивільного (господарського) правопорушення і, як наслідок, відмови у задоволенні первісного позову, є фальшивими документами та були використані Товариством з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" на свою користь для уникнення відповідальності і заволодіння майном позивача в корисних цілях. До таких доказів заявник відносить лист вантажовідправника (постачальника) від 03.03.2021, в якому підтверджено належне виконання контракту та заперечено факт направлення листа від 11.03.2019 про помилкову поставку; пояснення водія від 05.03.2019 (отримані представником позивача за первісним позовом 06.11.2020), відповідно до яких саме він самостійно зірвав пломбу з контейнера; публічну інформацію 2021 року про вилучення під час слідчих дій у Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" печатки з китайськими ієрогліфами; рішення Господарського суду Одеської області від 15.02.2022 у справі №916/3137/21, яким встановлено відсутність оригіналів листа від 11.03.2019 та проформи-інвойсу №2 від 15.03.2019.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 у справі № 916/192/20 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" (вх.№2-1858/25 від 28.11.2025); скасовано рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 в частині відмови у задоволенні первісної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" про стягнення 2 360 000,00 грн; ухвалено нове рішення, яким частково задоволено первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" про стягнення 2 360 000,00 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" суму матеріальних збитків за договором транспортного експедирування №02/25-02 від 25.02.2019 у розмірі 1 419 440,49 грн, до якої входять: вартість товару у розмірі 1 349 134,40 грн, витрати у розмірі 70 306,53 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 291,59 грн; в іншій частині первісного позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" витрати по сплаті судового збору у розмірі 42 480,00 грн за подання заяви (вх.№2-1858/25 від 28.11.2025) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" звернулося з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 у справі № 916/192/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 940 562,07 грн упущеної вигоди та ухвалити у цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
Товариство з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" також звернулося з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 у справі № 916/192/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а також відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" у повному обсязі.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" залишено без задоволення; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 у справі № 916/192/20 скасовано; у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" №100701 від 27.11.2025 (вх.№2-1858/25 від 28.11.2025) про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі № 916/192/20 за нововиявленими обставинами відмовлено; рішення Господарського суду Одеської області від 08.10.2020 у справі № 916/192/20 залишено в силі; витрати зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та за подання апеляційних скарг покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС"; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІТРІДАТ ОДЕСА" 42 480,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
25.05.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20. Матеріали касаційної скарги містять клопотання про зменшення розміру судового збору. 
Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.05.2026 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Мамалуй О.О., Кібенко О.Р.).
Перевіривши матеріали касаційної скарги судом встановлено, що вона подана без дотримання вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI.
За приписами підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою, за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 6 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент звернення із заявою про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, за подання до господарського суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами підлягав сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції чинній на момент звернення із первісною позовною заявою, було визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Правова позиція щодо необхідності застосування ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті в електронній формі, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22.
Предметом первісного позову була вимога майнового характеру, а саме про стягнення 2 360 000,00 грн.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено з 1 січня - 2 102,00 грн.
Таким чином, з урахуванням вимог касаційної скарги та зважаючи на те, що касаційну скаргу подано в електронній формі через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", судовий збір підлягає сплаті з урахуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, який підлягає застосуванню, а отже, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в розмірі 84 960,00 грн (53 100,00 (1,5 відсотка ціни позову х 150% (за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами)) х 200% х 0,8).
Проте, матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" не містять документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. 
Натомість матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" містять клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивоване тим, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов; підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін; за рішенням суду по справі № 916/192/20 від 08.10.2020 року відкрито постанову «про відкриття виконавчого провадження» ВП № 69700678 від 23.08.2022 року, яким за наказом №916/192/20 виданим 26.07.2021 року накладено арешт на всі рахунки підприємства ТОВ "Нафтова компанія "Нафтотранс" для стягнення на користь ТОВ "Мітрідат Одеса" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 72 391,25 грн; позивач у 2020 році поніс витрати на судові збори у 35 400,00 грн для вирішення спору у суді першої інстанції та 53 100,00 грн для вирішення спору у суді апеляційної інстанції; в 2025 році позивач сплатив судовий збір за розгляд заяви до суду першої інстанції за нововиявленими обставинами у розмірі 42 480,00 гривень; в 2026 році позивач сплатив судовий збір за розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в окремій частині позову у розмірі 16 930,12 грн; за судовим рішенням постанови Південно-Західного апеляційного суду від 06.05.2026 року на позивача покладені судові витрати у розмірі судового збору 42 480 грн та 60 000,00 гривень на компенсацію правової допомоги відповідачу; після цих витрат позивач не зміг та не зможе до вирішення справи відновити підприємницьку діяльність; в 2022-2026 році з причини повномасштабної війни та захоплення Маріупольського району та міста Маріуполь, майно позивача було захоплено російським агресором; бенефіціаром та єдиним засновником ТОВ "Нафтова Компанія "Нафтотранс" є фізична особа ОСОБА_1 , який за свої кошти підтримує підприємство; такими коштами є пенсія фізичної особи, яка становить у період 2021 року по 2025 рік включно у середньому розмірі 5 000 гривень в місяць; з 2019 року керівник позивача кожного року хворіє на Ковід-19 по декілька разів на рік з наслідками для здоров`я; позивач і зараз захворів на якийсь тяжкий різновид вірусу Ковід-19 після поїздки для участі в судовому засіданні 06.05.2026 року з м. Дніпро - м. Одеса - м. Дніпро потягом; з 2022 року після знаходження в окупації в м. Маріуполь (лютий-березень 2022 року) керівник позивача отримав мінно-вибухову травму з наслідками часткової травми функції ока, яка майже невиліковна, обстеження проходив в лікарні Філатова в м. Одеса , та операція на оці проводилася в 2025 році в лікарні Мечнікова (ДОЛКО) в м. Дніпро; на підтвердження зазначеного позивач надає докази до клопотання про стан арештованих рахунків в банках, постанови про арешт рахунків, довідку ОК-7; позивач не має ніякого додаткового доходу, а тому клопоче зменшити розмір судового збору до 2 595,00 гривень (як для фізичних осіб пенсійного віку).
Розглянувши це клопотання, Суд відмовляє в його задоволенні, зважаючи на таке.
Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначається статтею 8 Закону України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Верховний Суд зауважує, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про зменшення розміру судового збору, повинна надати докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку.
Верховний Суд зауважує, що при зверненні з вимогою про зменшення розміру судового збору необхідним є надання актуальної інформації про фактичний майновий стан заявника.
Саме лише посилання скаржника на скрутне матеріальне становище юридичної особи, без надання належних та допустимих доказів, не є безумовною підставою для зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги.
Суд, надавши оцінку наведеним Товариством з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" доводам клопотання та наданим на їх підтвердження доказам, дійшов висновку, що вони не доводять об`єктивної неспроможності скаржника сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги. Надані заявником, на підтвердження доводів клопотання про зменшення розміру судового збору, докази, а саме: реєстр операцій по рахунку у Акціонерному товаристві "Перший Український Міжнародний Банк" за період з 01.07.2025 по 21.09.2025; довідки Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про рахунок і залишки коштів та про поточний стан рахунку станом на 21.09.2025 та на 20.09.2025 - не може бути розцінено судом як актуальну інформацію про фактичний майновий стан скаржника та об`єктивну неспроможності скаржника сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на момент звернення із вищевказаною касаційною скаргою - 25.05.2026; з інформації про виконавче провадження № 69700678 вбачається, що виконавче провадження завершено. Інших доказів на підтвердження фактичного майнового стану скаржника та реальної фінансової неспроможності скаржника сплатити судовий збір останнім до клопотання про зменшення розміру судового збору не додано.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що подане клопотання не містить достатніх та належних доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість скаржника сплатити судовий збір на момент звернення з касаційною скаргою.
Щодо доводів клопотання та наданих на їх підтвердження доказів про майновий стан бенефіціара та єдиного засновника ТОВ "Нафтова Компанія "Нафтотранс" фізичної особи ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає що позивачем за первісним позовом та заявником касаційної скарги у цій справі є саме юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС", а не фізична особа ОСОБА_1 , як бенефіціар та єдиний засновник скаржника, а тому суд при розгляді вищевказаного клопотання надає оцінку саме майновому стану скаржника. 
Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").
З огляду на викладене та враховуючи відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги, а відтак відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20.
Таким чином, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, який має бути перерахований за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом.
Частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на вищезазначене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, суд касаційної інстанції зазначає, що Товариству з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у розмірі 84 960,00 грн на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:
- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,
- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;
- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
- Рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007;
- Код банку отримувача (МФО): 899998;
- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"
- Символ звітності банку: 207
- Призначення платежу *;101; _________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом __________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).
Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого частиною другою статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
Наслідком неусунення названих недоліків протягом установленого строку є повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20.
2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.05.2026 у справі № 916/192/20 залишити без руху.
3. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
4. Товариству з обмеженою відповідальністю "НАФТОВА КОМПАНІЯ "НАФТОТРАНС" усунути недоліки касаційної скарги, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:
- надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 84 960,00 грн із зарахуванням сплаченої суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
5. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга буде вважатись неподаною та буде повернута скаржнику.
6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кібенко

О. Мамалуй