Справа № 503/615/26 
Провадження № 2/503/759/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Вороненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кодима, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

встановив:
Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що є дочкою відповідача ОСОБА_2 та на даний час навчається на 1 курсі денної очної форми навчання на факультеті медицини та громадського здоров`я в Міжнародному університеті, на контрактній основі, вартість якого складає 41900,00 на рік. Внаслідок зазначеного навчання не працює, але водночас потребує матеріальної допомоги так як перебуває на утриманні матері ОСОБА_3 , інших доходів позивач не має. Також зазначає, що її батько – відповідач ОСОБА_2 є працездатним та працює на посаді водія Кодимського сокового заводу, внаслідок чого отримує заробітну плату, при цьому інших осіб на своєму утриманні не має. Тому позивач вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу. У зв`язку з чим позивач для захисту своїх прав змушена пред`явити до відповідача відповідний позов шляхом подання позовної заяви, в якій просить стягнути з відповідача на своє утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 (шість тисяч) грн до досягнення нею 23-річного віку, за умови продовження нею навчання.
Також разом із позовною заявою позивачем було подано окрему заяву, в якій остання, серед іншого, зазначила про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи (а.с.7).
30.04.2026 року ухвалою суду (а.с.11-12) у даній справі відкрито провадження та призначено проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України, зокрема відповідачу разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів, у порядку встановленому пунктом 3 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 29.04.2026 року № 03-17/1669 (а.с.10), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення № R068091574806 про особисте вручення йому рекомендованого поштового відправлення № R067162346064 (а.с.19) та долучена судом до матеріалів справи роздруківка із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № R067162346064 (а.с.20), згідно якої останнє 13.05.2026 року було вручено одержувачу. Окрім того, суд також ще додатково надіслав відповідачу ухвалу на його поштову адресу, зазначену позивачем у змісті позовної заяви (а.с.1) на виконання вимог пункту 2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № R067162345157, яке 13.05.2026 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою про причини повернення, що адресат відсутній (а.с.15-16).
У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини.
Позивач ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Гонорівської сільської ради Піщанського району Вінницької області 08.04.2008 року (а.с.5), актовий запис № 03.
З 18.04.2019 року позивач ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою:  АДРЕСА_1 , про що свідчить копія витягу з реєстру Студенянської сільської територіальної громади № 2026/006346268 сформованого 21.04.2026 року (а.с.4).
16.09.2019 року Кодимським районним судом Одеської області у справі № 503/1669/19 було видано судовий наказ, який набрав законної сили 16.09.2019 року та згідно якого із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить сукупність відомостей, які знаходять у публічному доступі на офіційному веб-сайті судової влади України та у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Позивач  ОСОБА_1 , яка досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на денній очній формі в Міжнародному університеті (спеціальність «Медсестринство»), про що свідчить копія довідки факультету медицини та громадського здоров`я зазначеного навчального закладу від 26.03.2026 року № 339 (а.с.6). 
При цьому, у змісті позовної заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що навчається на контрактній основі і вартість навчання, згідно з умовами договору про надання освітніх послуг, складає 41900,00 грн на рік.

Нормативно-правове застосування: 
Відповідно до ч.1-3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ч.1-2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
При цьому, пункт 3 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Висновки суду 
– щодо обґрунтованості позову: 
Суд приходить до висновку, що у повнолітньої ОСОБА_1 наявна обґрунтована потреба в отриманні матеріальної допомоги від батьків, зокрема свого батька, у зв`язку з продовженням навчання на денній формі навчання в м. Одесі, тобто поза межами свого зареєстрованого місця проживання в с. Гонорівка, Тульчинського району Вінницької області, що не може не вимагати витрат пов`язаних принаймні із повсякденним проживанням за місцем навчання.
Відповідачем ОСОБА_2 не заперечено та не спростовано обставини на які позивач ОСОБА_1 посилалася у змісті позовної заяви в обґрунтування пред`явленої нею до нього позовної вимоги, а саме про те, що відповідач ОСОБА_2 має працевлаштування, внаслідок чого отримує заробітну плату. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці – ОСОБА_1 , яка продовжує навчання.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Положенням ч.2-3 ст. 83 ЦПК України встановлено процесуальний обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідача разом з поданням відзиву.
Водночас, позивачем  ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів про свої доходи, зокрема відомостей з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела та суми доходів, які можна отримати як за зверненням до органу Державної податкової служби України так і шляхом виконання електронного запиту в «Електронному кабінеті» Державної податкової служби України через офіційний веб-сайт за посиланням https://cabinet.tax.gov.ua/. 
Також позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних доказів на підтвердження тієї обставини, який саме у її батька – відповідача ОСОБА_2 розмір заробітку (доходу), а за відсутності в неї таких, не просила суд витребувати їх в порядку ст. 84 ЦПК України, зокрема шляхом витребування відповідних відомостей від ДПС про доходи свого батька.
Наводячи в своїй позовній заяві твердження про перебування на утриманні своєї матері – ОСОБА_3  позивач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних доказів на підтвердження цієї обставини, а також доказів про наявність або відсутність у її матері самих доходів і їх розмірів, а за відсутності в неї таких відомостей, не просила суд витребувати їх в порядку ст. 84 ЦПК України, зокрема шляхом витребування відповідних відомостей від ДПС про доходи своєї матері.
Тому суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не спростовано наявності у її матері можливості надавати їй матеріальну допомогу.
Суд вважає, що наявність у батьків, зокрема матері, можливості надавати матеріальну допомогу про яку йдеться у ч.1 ст. 199 СК України підлягає врахуванню при визначенні розміру аліментів з огляду на загальний принцип рівності обов`язків батьків щодо своїх дітей, зокрема щодо їх утримання, передбачений ч.1 ст. 141 і ч.1 ст. 180 СК України.
Суд звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що вона навчається на контрактній основі і вартість навчання, згідно з умовами договору про надання освітніх послуг, складає 41900,00 грн на рік, оскільки у змісті довідки з місця навчання від 26.03.2026 року № 339 (а.с.6) зазначене не відображене, а копії самого згаданого договору про надання освітніх послуг до позовної заяви не додано.
Відтак обставини щодо навчання позивача ОСОБА_1 на контрактній основі і саму вартість навчання в розмірі 41900,00 грн на рік приймаються судом до розгляду за умов ухвалення у даній справі заочного рішення, як обставини не підтвердженні і неспростовані сторонами за результатом судового розгляду, але при цьому під час судового розгляду були заявлені позивачем та не заперечені відповідачем.
Водночас із цим суд звертає увагу на те, що згідно ст. 7 і 8 Закону України «Про Державний бюджет України» від 03.12.2025 року № 4695-IX, з 1 січня 2026 року установлена мінімальна заробітна плата у місячному розмірі в розмірі 8647 гривень, а прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 3328 гривень. 
Таким чином заявлений позивачем ОСОБА_1 до стягнення зі свого батька – відповідача ОСОБА_2 розмір щомісячних аліментів в сумі 6000,00 грн майже у двічі більший за законодавчо визначений прожитковий мінімум для працездатних осіб та становить 69,38 % від розміру мінімальної заробітної плати у місячному розрахунку, а тому може стати для останнього занадто обтяжливим, оскільки буде переважати його можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці.
Як вже зазначалось вище позивачем у позовній заяві вартість плати за рік навчання становить 41900 грн, а відтак розмір по місячної вартості навчання становить 3491,66 грн (41900 грн / на 12 місяців = 3491,66 грн). 
Ураховуючи вище викладене суд при вирішенні даної справи вважає за доцільне дотриматись балансу між правами і інтересами як позивача на отримання матеріальної допомоги від батька так і самого батька як відповідача шляхом визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає щомісячному стягненню з відповідача на користь позивача у вигляді аліментів, в сумі 3409,83 грн (1745,83 грн + 1664 грн = 3409,83 грн), з яких:
1745,83 грн становить частина розміру по місячної вартості навчання (3491,66 грн / 2 батьків = 1745,83 грн); а
1664 грн становить частина законодавчо визначеного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн / 2 батьків = 1664 грн).
Натомість іншу частину аліментів на своє утримання, зокрема в розмірі, який перевищує наведену вище суму, позивач має можливість отримати від іншого зі своїх батьків – матері.
У зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позивачем позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі визначеному судом з вище наведений спосіб. В свою чергу в задоволенні іншої частини заявленого позову слід відмовити внаслідок її необґрунтованості. 
Позовну заяву про стягнення аліментів подано до суду 22.04.2026 року.
Згідно ч.2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
При цьому, згідно змісту довідки Міжнародного університету від 26.03.2026 року № 339 (а.с.6) термін навчання ОСОБА_1 , а саме його початок та завершення не зазначено. 
У зв`язку з чим стягнення задоволеного розміру аліментів має здійснюватися до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення повнолітньою дочкою двадцяти трьох років.
Аналогічний висновок викладений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 227/5551/18 (провадження № 61-13619св19).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

- щодо негайного виконання рішення:
Відповідно до пункту 7 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.
В свою чергу, згідно пункту 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Ураховуючи зазначене суд вважає за необхідне допустити негайне його виконання у межах суми платежу за один місяць.

- щодо судових витрат:
Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви даної категорії на підставі пункту 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, то суд за результатом розгляду даної справи вважає необхідним, на виконання вимог ст. 141 ЦПК України та ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Керуючись ст. 133, 141, 258, 259, 264, 265, 280, 430 ЦПК України, ст. 199, 200 СК України, пунктами 17, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, суд 

ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 , до ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання останньої у твердій грошовій сумі в розмірі 3409,83 грн щомісячно, починаючи з 22.04.2026 року і до закінчення повнолітньою дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в дохід держави судовий збір в розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя          Д.В. Вороненко