ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 522/2400/26
3/522/1651/26
01 травня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участі секретаря судового засідання Крохмаль О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2026 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Італійській, 66 у м.Одесі, перед початком руху не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем «Hyndai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, чим порушила п.10.1 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Крім того, 11.02.2026 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Італійській, 66 у м.Одесі, після здійснення ДТП поїхала з місця пригоди, чим порушила п.2.10А Правил дорожнього руху. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, не визнала, з протоколами про адміністративні правопорушення, які були складені відносно неї за ст.ст.124, 122-4 КУпАП не погодилась, оскільки 11.02.2026 року, о 18 годині 40 хвилин, по вул.Італійська, 66 керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , правил дорожнього руху вона не порушувала, а навпаки діяла згідно вимог ПДР та дорожньо-транспортної пригоди не вчиняла. Дійсно за вказаною адресою вона зупинялась, щоб закрити капот автомобілю, який під час руху відчинився, та після того, як вона впевнилась у відсутності автомобілів на проїжджій частині дороги на яку вона мала здійснити рух, увімкнувши правий покажчик повороту, щоб відновити рух у напрямку вул.Великої Арнаутської, почала рухатися прямо, однак, в якийсь момент справа вона побачила автомобіль який різко почав перелаштовуватись до її смуги руху, а тому вона одразу зупинилась, жодних ударів абу звуку зіткнення транспортних засобів вона не відчула. Даний автомобіль припаркувався та висадив пасажирів. Водій вказаного автомобілю ніяких претензій щодо пошкодження його автомобілю їй не виказував, а тому вона перелаштувалась в сусідню смугу руху та продовжила свій рух. У подальшому, від працівників поліції вона дізналась про дорожньо-транспортну пригоду. Наміру скриватись з місця ДТП у неї не було, оскільки їй нічого не було відомо про це та жодних ознак ДТП не було, у зв`язку з чим провадження у справі відносно неї просила закрити. 
Розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.124, 122-4, КУпАП, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. 
Згідно з п.2.10а Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Суддею встановлено, що 11.02.2026 року, о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.Італійській, 66 у м.Одесі, порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди з механічними пошкодженнями транспортного засобу та в порушення п.2.10а Правил дорожнього руху, залишила місце ДТП, оскільки будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди негайно не зупинила автомобіль, а залишила місце пригоди. 
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 свої вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, її вина, а також викладені обставини підтверджуються протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 590223 та серії ЕПР1 № 590236 від 13.02.2026 р., рапортами працівників УПП в Одеській області, схемою місця ДТП від 11.02.2026р., з даними про місце ДТП, локалізації та характером пошкоджень транспортних засобів, які узгоджуються між собою, пошуком посвідчення водія ГСЦ, письмовими поясненнями водія автомобілю «Hyndai Accent», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він здійснив зупинку біля лівого краю проїжджої частини дороги по вул.Італійській у м.Одесі, де висадив пасажира. Під`їжджаючи до місця зупинки він побачив з лівого боку припаркований автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , з увімкненим лівим покажчиком повороту, переконавшись у тому, що вказаний автомобіль не рухається та увімкнувши лівий покажчик повороту він почав здійснювати маневр зупинки транспортного засобу притискаючись до лівого боку проїжджої частини дороги, однак в момент здійснення вказаного маневру автомобіль «Toyota Camry», почав рух прямо, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду та після чого з місця ДТП поїхав. 
Таким чином, суддя доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками – порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; адміністративне правопорушення передбачене ст.122-4 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками – залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Суддя критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про невизнання своєї вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, оскільки  вони суперечать зібраними по справам доказам та розцінює як спробу уникнути відповідальність за адміністративне правопорушення. 
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 ,  адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4 та 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
Згідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.
Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у межах санкцій ст.122-4, ст.124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу із застосуванням норм ч.2 ст.36 КУпАП, оскільки якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави. 
Керуючись ст.ст. 36,122-4, 124, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», –

ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Визнати ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. 
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя:          Д.В.Осіік