ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
 
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
 
вул. Івана Ступака, 25, м. Фастів, Київська область, 08500, тел. (04565) 6-17-89, 
e-mail: inbox@fs.ko.court.gov.ua, web: https://fs.ko.court.gov.ua, код ЄДРПОУ 26539699

2/381/2179/26
381/2303/26 
Рішення
Іменем України

04 червня 2026 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Самухи В.О., за участю секретаря судового засідання Папруги А.С., розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, - 

Встановив:

16 квітня 2026 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.
За змістом заявлених позовних вимог стверджується, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року по справі № 381/3483/17.
Сторони спору мають доньку, ОСОБА_3 , яка досягла повноліття та з 2025 року навчається у Національному університеті біоресурсів і природокористування України та потребує матеріальної допомоги.
У зв`язку із тим, що відповідач, будучи працездатним, не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки, існують достатні підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подачі позову, але не більше, чим до досягнення донькою 23 років.
29 квітня 2026 року Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду.
08 травня 2026 року відповідачем електронною поштою поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволення позову, або закрити провадження у справі у зв`язку з поданням позову неналежним позивачем.
Зі змісту відзиву слідує, що донька на момент розгляду справи досягла повноліття (18 років). Тому вважає, що позов поданий неналежним позивачем, оскільки ОСОБА_1 не має права звертатися до суду від імені повнолітньої особи з такими вимогами.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач, третя особа в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.
З урахуванням викладеного, на підставі приписів частини 1 статті 223 ЦПК України, суд проводить розгляд справи без участі позивачки, відповідача та третьої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ознайомившись зі змістом доводів, викладених в позовній заяві, безпосередньо дослідивши долучені до справи докази, суд встановив наступні обставин справи. 
Так, судом встановлено, що сторони спору перебували у зареєстрованому шлюбі та мають повнолітню дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13).
Шлюб між сторонами спору розірвано згідно із Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року по справі № 381/3483/17 (а. с. 17, 17 зворот).
Після розірвання шлюбу з відповідачем позивачка повторно уклала шлюб (а. с. 18).
ОСОБА_3 досягла повноліття та навчається на денному відділенні Національного університету біоресурсів і природокористування України на 1 курсі, спеціальність – «Н1 Агрономія». Строк навчання – до 30 червня 2029 року.
Зазначені обставини підтверджуються довідкою з навчального закладу № 488 від 08 квітня 2026 року (а. с. 20).
Судом також встановлено, що станом на дату подання позову дочка сторін спору проживає та зареєстрована разом із позивачкою. Зазначена обставина підтверджуються витягами з реєстру територіальної громади та довідкою товариства власників квартир ЖБК «Унава» № 259 від 03.04.2026 (а. с. 8, 16, 19).
Відповідач не заперечує обставини щодо навчання доньки та необхідності надання їй матеріальної допомоги, однак вважає, що позов поданий неналежним позивачем, оскільки позивачка не має права звертатися до суду від імені повнолітньої особи з такими вимогами.
Судом встановлено, що відповідач проходить військову службу в військовій частині № НОМЕР_1 . Копія довідки від 01 травня 2026 року № 16451512912 долучена до матеріалів справи.
При цьому, відповідачем не заявлено клопотання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.
Судом не встановлено, що сторони спору мають інших неповнолітніх чи повнолітніх непрацездатних утриманців, окрім спільної дочки.
Встановивши зазначені обставини, суд вважає, що спірні правовідносини урегульовані наступними правовими нормами.
Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Згідно роз`яснень, викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.
Згідно абзацу 1, 2 пункту 20 цієї Постанови, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Вказане прямо передбачено у частині 3 статті 199 СК України.
Далі, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведені вище правові норми та встановлені судом обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Так, суд вважає доведеним існування у відповідача, як батька повнолітньої дитини, що продовжує навчання, обов`язку зі сплати аліментів на період навчання доньки. В цьому випадку суд враховує, що відповідний обов`язок не заперечується відповідачем.
Разом із тим, визначаючим розмір частки заробітку (доходу), що має бути стягнена, як аліменти на утримання доньки, суд враховує, що утримання доньки є спільним обов`язком сторін спору, позивачкою не надано доказів того, що вона є непрацездатною чи має на утриманні інших осіб.
В цьому випадку суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки для утримання повнолітньої доньки має становити 1/6 частку його заробітку (доходу), такий розмір враховуватиме всі істотні обставини справи. На переконання суду, такий розмір аліментів не буде занадто обтяжливим для відповідача та забезпечить належну матеріальну підтримку його доньки.
Крім того, суд зауважує, що сукупність досліджених доказів прямо підтверджує обставини щодо спільного проживання позивачки та спільної доньки сторін спору. Вказане спростовує доводи відповідача щодо неналежного позивача. Додатково, суд враховує, що залучена, як третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері фактично не заперечувала (заперечень щодо позову, як і самостійного позову про стягнення аліментів на її користь не подала).
Далі, враховуючи, що той факт, що позивачка звільнена від сплати судового збору за надання позову і факт задоволення позовних вимог, суд, керуючись приписами статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави суму судового збору, що мав бути сплаченим за подання позову.
Враховуючи вище наведене, керуючись приписами статті 16,182, 199, 200 СК України, статті 4, 12, 81, 244, 263-265, 354 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання – ОСОБА_3 , у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку, починаючи стягнення з 16 квітня 2026 року.
Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з відповідача, ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 331,20 гривню.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Самуха В.О.