ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
  	№ 610/2018/26 № 3/610/723/2026	
м. Балаклія	01 липня 2026 року	

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Ульяновського району Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

17.04.2026 приблизно о 14.00 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Савинці, вул. Шевченка, біля буд. 47, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - мотоциклом "Вайпер Драгон" без реєстраційного номера, в стані алкогольного сп`яніння, у порушення вимоги п. 2.9. "а" Правил дорожнього руху: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння…».

В суді ОСОБА_1 винуватим себе визнав повністю та визнав вчинення адміністративного правопорушення за вказаних обставин. 

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Протоколом серії ЕПР1 № 652777 від 29.04.2026 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вищенаведених обставин. 
Копію протоколу отримав під підпис. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
ОСОБА_1 таким правом не скористався, зауважень щодо змісту протоколу не надав, фактично відмовився від такого свого права.

В своїх письмових поясненнях, наданих під час складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 повідомив, що 17.04.2026 приблизно о 14.00 год до нього додому приїхав його знайомий на ім`я ОСОБА_2 на скутері, на якому ОСОБА_1 , з його дозволу, поїхав по вулиці в бік гаражів покататися. Коли їхав вже від гаражів у зворотному напрямку, не доїжджаючи до місцевого цвинтаря, він втратив керування транспортом та впав. Під час падіння пошкодив собі нижні кінцівки. Після чого місцеві мешканці викликали швидку допомогу. Зазначив, що перед тим, як керувати скутером, вживав спиртні напої, а саме горілку, приблизно 100 г.

17.04.2026 о 16.31 год до місцевого відділу поліції зі служби "102 надійшло повідомлення з лікарні про те, що 17.04.2026 о 14.00 год в с-щі Савинці, вул. Шевченка, 47 водій ОСОБА_1 їхав на мопеді та впав з власної необережності, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження.

В своїх письмових поясненнях та в суді свідок ОСОБА_3 повідомив, що 17.04.2026 приблизно о 14.10 год він вдома почув гучне лаяння їхньої собаки, після чого за парканом свого подвір`я на дорозі побачив чоловіка на прізвище ОСОБА_4 , який живе по його вулиці. Підійшовши до нього, він побачив, що він лежав разом з мотоциклом, тримався за ногу та просив про допомогу. Потім він викликав швидку допомогу, а мотоцикл відтягнули на узбіччя.

З досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів - відеозаписів, що містяться в матеріалах справи на CD-R дисках, вбачається, що 17.04.2026 працівник поліції в лікарні спілкується з чоловіком, особу якого встановлено, як ОСОБА_1 , який підтвердив, що після вживання алкогольних напоїв, а саме горілки, він керував мотоциклом, який йому не належить, без посвідчення водія, на якому не впорався з керуванням та допустив падіння транспортного засобу, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та його було доставлено до лікарні. Щодо вказаної події у нього було відібрано письмові пояснення. В лікарні у ОСОБА_1 взяли кров для перевірки вмісту алкоголю і визначення ступеню алкогольного сп`яніння. В подальшому 29.04.2026 надійшов результат токсилогічного дослідження, де в його крові було виявлено 0,67 проміле алкоголю. Після отримання вказаних результатів 29.04.2026 щодо ОСОБА_1 в його присутності було складено адміністративні матеріали, з якими його було ознайомлено та вручено їх копії. 

Відеозаписи було здійснено за допомогою технічних засобів - портативних (нагрудних) відеореєстраторів TECSAR BDC-43-GWCР, інвентарний № 1113031965/71 та інвентарний № 1113031965/83, що вбачається з протоколу та матеріалів справи.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що хоча відеозаписами і не зафіксований рух транспортного засобу, однак ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським підтвердив керування мотоциклом 17.04.2026 після вживання алкогольних напоїв, в результаті чого не впорався з керуванням та допустив падіння транспортного засобу. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку встановлено його перебування в стані алкогольного сп`яніння.
До того ж у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив ці обставини.

Одночасно зі складанням протоколу про це адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування мотоциклом, який був незареєстрований у встановленому законом порядку, не маючи права керування таким транспортним засобом. 
Факт не оскарження постанови вказує на фактичне визнання ним вчинення правопорушення та керування мотоциклом за аналогічних цій справі обставин (дата, час, місце).

Згідно з довідкою КНП БМР ХО "БКБЛІЛ" від 17.04.2026 ОСОБА_1 звертався до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги 17.04.2026 з діагнозом: відкритий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням, больовий синдром.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 19 від 17.04.2026 встановлено, що 17.04.2026 о 15.50 год у ОСОБА_1 в КНП БМР ХО "БКБЛІЛ" було взято кров на аналіз.
29.04.2026 на запит поліції КНП БМР ХО "БКБЛІЛ" надано копію результату токсилогічного дослідження № 793 від 21.04.2026, відповідно до якого у крові ОСОБА_1 виявлено етанол, в концентрації 0,67 проміле.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння проведено у встановленому законом порядку.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю доведеними достатньою сукупністю доказів факт того, що ОСОБА_1 керував мотоциклом в стані алкогольного сп`яніння.

Навпаки, доказів оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських, встановлених фактів порушення ними закону не надано. 

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, визнаю щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність, не убачається.

Водій в стані алкогольного сп`яніння мав подумати про ймовірні наслідки своїх протиправних дій (дискомфорт, зміна звиклого способу життя його та родини тощо), а тому був готовий до наслідків таких своїх дій.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652751 від 29.04.2026 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: 

« 17.04.2026 приблизно о 14.00 год в Харківська область, Ізюмський район, с. Савинці, по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував мотоциклом "Вайпер Драгон" без д.н.з., не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв падіння з мотоциклу. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 652789 від 29.04.2026 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: 

«17.04.2026 приблизно о 14.00 год в Харківська область, Ізюмський район, с. Савинці, по вул. Шевченка водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував мотоциклом "Вайпер Драгон" д.н.з. б/н, відносно якого встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами Балаклійським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області міста Балаклія, виконавче провадження № 51667096, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух", відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 3 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

В розумінні Європейського суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

Отже у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі "Олег Колесник проти України" ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Справа розглядається в межах пред 'явленого обвинувачення, на підставі наданих доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження обвинувачення ОСОБА_1 до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: рапорт поліцейського Земліна С.В. від 17.04.2026; письмові пояснення свідка ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 ; результат токсилогічного дослідження від 21.04.2026; схему місця ДТП, якою зафіксована слідова картина на місці ДТП; фотоматеріали з місця ДТП, на який зображена дорога зі слідами гальмування, будь-який транспортний засіб там відсутній; відповідь ТСЦ МВС № 6346 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 21.04.2026, згідно з якою відповідно до Єдиного державного реєстру МВС ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не видавалось; довідка КНП БМР ХО "БКБЛІЛ" від 17.04.2026 щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 ; постанова від 17.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП; постанова державного виконавця від 06.03.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами; відповідь Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі Харківської області Харківського МУ МЮУ від 29.04.2026, в якій зазначено, що у них на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 78989426, в матеріалах якого міститься чек поштового відправлення, що свідчить про надсилання боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. До відповіді було долучено чек про відправлення рекомендованим листом кореспонденції ОСОБА_1 ; CD-R диски з відеозаписами.
Тому саме ці докази досліджуються судом. 

Щодо обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено наступне.

Диспозицією статті 124 КУпАП, як наслідок порушення водієм правил дорожнього руху, передбачене пошкодження належного іншим особам майна. 

Згідно формулювання обвинувачення, викладеного в Протоколі, транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 
Виходячи з цього мотоцикл "Вайпер Драгон" без реєстраційного номера, який за словами ОСОБА_1 йому не належить, повинен був отримати пошкодження в результаті ДТП.

Однак, жодних доказів на підтвердження цього суду не надано та матеріали справи таких не містять.

Як убачається зі схеми наслідків ДТП, на ній відсутня інформація щодо наявності видимих пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП (зазначено, що невідомо), нею лише зафіксована слідова картина на місці ДТП. З доданих фотоматеріалів з місця ДТП, також не вбачається пошкодження транспортного засобу, на них він взагалі відсутній.
Більш того, в суді ОСОБА_1 стверджував, що в результаті ДТП мотоцикл не було пошкоджено.

Таким чином відсутня достатня сукупність доказів про пошкодження транспортного засобу, внаслідок порушення ОСОБА_1  правил дорожнього руху.

Щодо обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, встановлено наступне.

Частина 3 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у керуванні транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримував або був іншим чином ознайомлений з постановою державного виконавця про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. 
Наданий Балаклійським ВДВС на запит поліції чек про направлення поштового відправлення ОСОБА_1 не містить дати відправлення, з нього не вбачається, що саме йому було відправлено, а також не містить підтвердження про отримання ним такого відправлення.

Тобто, не підтверджено, що таку постанову державного виконавця було доведено до відома ОСОБА_1 та він був обізнаний про обмеження його у праві керування транспортними засобами на час події, тому відсутня його вина.

Тим більш, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що він не отримував ніякої постанови з ДВС про обмеження його у праві керування транспортними засобами та взагалі не знав про її наявність до моменту складання вказаних адміністративних матеріалів. 

Таким чином, достовірних відомостей, які б вказували на наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а саме про те, що він знаючи про накладення на нього такого обмеження, все одно керував транспортним засобом, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять. Доводи ОСОБА_1 не спростовані.

З врахуванням наведеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості. 

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 

Виходячи з цього, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 36, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

1)ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення - штраф в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

2)Стягнути з ОСОБА_1 665,60 гривень судового збору.

3)У разі несплати правопорушником штрафу у 15-ти денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови стягнути подвійний розмір зазначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

4)Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованих адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.

Реквізити для сплати штрафу: населений пункт: ХАРКIВСЬКА ОБЛАСТЬ/М.ХАРКIВ, отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір.