ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/391/26 Справа № 711/524/26 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Олійник В. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 травня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та та накладено адміністративне стягнення з урахуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 14 січня 2026 року о 22.03 в м.Черкаси, по вул. Припортова, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух заднім ходом, не був уважним, не залучив сторонніх осіб, щоб рух був безпечним та здійснив наїзд на автомобіль Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого автомобілі зазнали технічних пошкоджень з матеріальними збитками, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
Крім того, 14 січня 2026 року о 22.03 в м.Черкаси, по вул. Припортова, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив ДТП з автомобілем Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 , та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності. Пройти освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, що саме він керував автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 в зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення час.
Приводить свою версію подій, за якою, 14 січня 2026 року у нього на роботі було святкування, під час якого він вживав алкогольні напої. Коли був час їхати додому, він попросив свого колегу по роботі та сусіда ОСОБА_2 сісти за кермо свого автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки той не вживав спиртних напоїв, та він проживає поруч. ОСОБА_2 погодився та вони після святкування вирушили з роботи додому. На наступний день - 15 січня 2026 року він дізнався від ОСОБА_2 , що коли вони заїхали у двір його будинку по АДРЕСА_2 , там не було вільних паркомісць. Можливо саме тоді ОСОБА_2 , керуючи автомобілем та виїжджаючи з двору на вулицю зачепив припаркований автомобіль та цього не замітив. Після того, як автомобіль ОСОБА_1 було остаточно припарковано, ОСОБА_2 віддав йому ключі і вони розійшлися по домам. Коли він вже зайшов до своєї квартири, до нього прийшов сусід ОСОБА_3 та повідомив, що він бачив, як його автомобіль під час паркування пошкодив автомобіль їх сусіда. Після чого він разом з ОСОБА_3 пішов на подвір`я та там зустрівся з власником пошкодженого автомобіля. Самої зустрічі та про що вони спілкувалися він не пам`ятає. Потім приїхала поліція, склали документи.
Зазначає, що відеозаписи, на які послався суд першої інстанції, як на доказ, не містять жодного доказу, що саме він керував транспортним засобом.
Також, свідок ОСОБА_3 , вказав у суді, що він не бачив, хто саме був за кермом вказаного автомобіля. Ще свідок ОСОБА_2 підтвердив, що у зазначену дату та час саме він був за кермом автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , але суд першої інстанції критично оцінив покази свідків.

Заслухавши захисника Ткачук-Коваленка О.В., який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення збіжні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п.2.3.б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.9 ПДР України – під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на фактичні дані, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 566955 (ч. 1 ст. 130 КУпАП) та серії ЕПР1 №566922(ст. 124 КУпАП) від 14 січня 2026 року.
Вказані протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначено суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за ці правопорушення.
У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Щодо встановлених обставин судом першої інстанції за ст. 124 КУпАП.
У відповідності до схеми місця ДТП від 14 січня 2026 року, змальовано ділянку дороги, на якій було вчинено адміністративне правопорушення, розташування транспортного засобу.
З письмових пояснень ОСОБА_1 випливає, що 14.01.2026, близько 22:05 год. він, під час руху транспортного засобу заднім ходом на автомобілі Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 не помітив припакований транспортний засіб Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив наїзд. Внаслідок чого пошкодив праву задню частину даного автомобіля.
Водночас ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що того дня у них на роботі було святкування, під час якого він вживав алкогольні напої. Коли був час їхати додому, він попросив свого товариша ОСОБА_2 сісти за кермо, оскільки той не вживав спиртних напоїв, крім того він проживає поруч і йому було по дорозі. Тобто за кермом його автомобіля Volkswagen Golf того вечора був саме ОСОБА_2 , а не він. Вони приїхали додому. ОСОБА_2 припаркував його автомобіль біля дому, віддав йому ключі, після чого вони попрямували по домам. Через деякий час, до нього прийшов сусід ОСОБА_3 та сказав, що він бачив, як його автомобіль під час паркування пошкодив автомобіль сусіда. Після чого вони зустрілися з сусідом пошкодженого автомобіля. Самої зустрічі та про що вони спілкувалися не пам`ятає, через стан сильного алкогольного сп`яніння. В подальшому пам`ятає, як приїхала поліція, складала якісь документи. Він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, а тому не дуже пам`ятає, як все відбувалося. Коли вранці проспався, то зрозумів, що відбулося. Наголошує, що 14.01.2026 року у вечірній час за кермом автомобіля перебував не він, а його товариш ОСОБА_2 , та саме він пошкодив сусідський автомобіль.
З пояснень свідка ОСОБА_2 , наданим в судовому засіданні у суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 це його співробітник. Крім того, їх діти ходять в один клас та товаришують, тому останні півтора роки вони також дружать. У них на роботі було святкування, під час якого ОСОБА_4 вживав алкогольні напої. Ввечері, коли треба було їхати додому, за кермо автомобіля ОСОБА_5 Golf сірого кольору сів він, оскільки того вечора не вживав алкоголю. Забрати ОСОБА_1 додому погодився, оскільки вони проживають по сусідству, а саме він живе по вул. Козацька, 5. Вони їхали з вул. Дашкевича, 3 - робочої адреса. Заїхавши в двір побачили, що відсутні місця для паркування, а тому повернулися назад і він запаркував автомобіль по вулиці, яка веде до будинку. В цей час в автомобілі гучно грала музика, а тому він навіть не знав, що відбулося ДТП, оскільки не відчув жодного зіткнення. Після цього він віддав ключі власнику, вони попрощалися і він пішов додому. Про ДТП повідомив вранці ОСОБА_1 . 
Суд першої інстанції, позицію сторони захисту, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а через стан сильного алкогольного сп`яніння не розумів обстановки, внаслідок чого обмовим себе, слушно оцінив критично. Суд відзначив, що така версія направлена на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення. 
З приводу показань свідка ОСОБА_2 , як це вбачається з постанови судді, оцінені як недостовірні. Щодо цього суд першої інстанції мотивовано покликався на дружні відносини між особою, що притягається до адміністративної відповідальності, і свідком. Ще суд доречно відзначив, що про цього свідка під час оформлення документів ОСОБА_1 не заявляв. Ба більше, під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції, той не заперечував, що саме він керував автомобілем та причетний до ДТП.
З письмових пояснень ОСОБА_3 випливає, що 14.01.2026 близько 22:05 год. в м. Черкасах по вул. Припортова у дворі будинку №7 став свідком подій, під час яких автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 сірого кольору під час руху заднім ходом здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 та швидко залишив місце ДТП. Він вийшов та оглянув автомобіль Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 та виявив в нього ушкодження заднього бамперу та крила, з правого боку. Біля автомобіля лежали залишки габаритного вогню з автомобіля винуватця. Після цього він з власником автомобіля Nissan Rogue д.н.з. НОМЕР_2 вийшов за двір та побачив автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 припаркований неподалік. Власник автомобіля заперечував свою причетність до ДТП. 
З пояснень свідка ОСОБА_3 наданим в судовому засіданні у суді першої інстанції вбачається, що він є сусідом ОСОБА_1 та їх діти товаришують. Він стояв на балконі палив та побачив, як під будинок під`їхав сірий автомобіль Volkswagen Golf його сусіда, який намагався припаркуватися в дворі, проте вільних місць не було. Тому вказаний автомобіль почав здавати назад, при цьому зачепив автомобіль іншого сусіда. Хто перебував за кермом вказаного автомобіля, та скільки всього було осіб в автомобілі він особисто не бачив. Одразу ж після побаченого ДТП, він спустився подивився на вулицю. Коли вийшов, то побачив, що там стояв автомобіль його сусіда ОСОБА_6 , який спричинив ДТП, біля авто нікого не було. Тому він одразу ж піднявся до цього сусіда – це був ОСОБА_1 . Останній перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. Але він орієнтувався, розмовляв і розумів про що він йому каже. В подальшому він звів сусідів пошкоджених автомобілів, щоб вони розібралися між собою. Вони викликали працівників поліції і вже розбиралися по факту події.
Апеляційний суд відзначає, що суд першої інстанції такі показання свідка, що той надав в суді, оцінює критично, оскільки вони суперечать першочерговим поясненням наданим під час складання адміністративних матеріалів.
Разом з тим, суд першої інстанції не відзначив, в чому саме полягає така суперечність.
Отже доводи ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, а отже на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, були предметом перевірки суддею суду першої інстанції, втім свого підтвердження не знайшли.
Суддя районного суду, як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень обґрунтовано послався на відеозапис, з якого вбачається, що при спілкуванні з працівниками поліції останній не заперечував факту керування ним автомобілем та його причетність до скоєння ДТП. З цього приводу надав відповідні пояснення, котрі були відображені у письмових поясненнях, вголос прочитані ОСОБА_1 після чого той їх підписав без будь-яких запеерчень.
За таких обставин суд першої інстанції мотивовано розцінив версію ОСОБА_1 , що була підтверджена свідком ОСОБА_2 , як спосіб уникнути адміністративної відповідальності.
Щодо встановлених обставин судом першої інстанції за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції покликався на фактичні дані таких доказів.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується, що ці документи складені у зв`язку з виявленими у водія таких ознак алкогольного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Утім огляд водія ОСОБА_1 не проводився, у зв`язку з відмовою від його проходження.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 січня 2026 року, яким засвідчено, що ОСОБА_1 від огляду з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.
Також суддя районного суду, як на доказ винуватості особи, обґрунтовано послався на відеозапис з нагрудних відео камер поліцейських, з якого вбачається, що під час оформлення ДТП водій ОСОБА_1 не заперечував причетності до даної ДТП та щодо керування ним автомобілем Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка яка не відповідає дійсності. Про що повідомлено останньому та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі ЧОПНД. Від чого ОСОБА_1 відмовився. Працівниками поліції неодноразово було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте водій повторно відмовився від такого огляду, внаслідок чого стосовно останнього було складено відповідні адміністративні матеріали.
З огляду на викладене, працівниками патрульної поліції, а також суддею при розгляді справи в суді, зазначені дії ОСОБА_1 правильно були оцінені, як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Зміна позиції апелянта щодо цих обставин в суді не є безумовною підставою для скасування постанови судді.
Всупереч доводам апелянта, апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2026 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук