Провадження № 3/537/795/2026
Справа № 537/3813/26

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2026 року     м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі головуючої судді Мурашової Наталі Валентинівни, за участі секретаря Дейнеки В.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду адміністративний матеріал, який надійшов з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 22.01.2024 року органом 5348, з середньою спеціальною освітою, який не одружений, працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 
у с т а н о в и в:
02 червня 2026 року о 23 год. 28 хв. в м. Кременчук Полтавської області по просп. Свободи, буд.8,  ОСОБА_1 в порушення п.2.9.а Правил дорожнього руху керував транспортним засобом Wings, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Alcotest Drager ARND-0009, результат позитивний 1,25‰. 
Таким чином, ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 02 червня 2026 року по проспекту Свободи в м. Кременчук керував самокатом по тротуару. За порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками патрульної поліції, відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення та призначено стягнення у вигляді штрафу. На вимогу працівників поліції на місці зупинки він пройшов огляд за допомогою технічних засобів на стан алкогольного сп`яніння. Згоден з результатом огляду, яким установлено, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з підстав, що електросамокат, потужністю до 1,5 кВт, яким він керував, - не є транспортним засобом. Тому ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а працівники патрульної поліції неправомірно склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. 
Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. 
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.9.а ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9.а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №682412, складеному 03 червня 2026 року інспектором взводу 1 роти 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Голубом А.С. підтверджується наступними доказами.
Результатом тесту на алкоголь за допомогою Alcotest DRAGЕR 7510, прилад ARND-0009, тест №346, з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких ОСОБА_1  на час проведення тесту 02.06.2026 року о 23:46:49 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 1,25‰.
Рапортом інспектора взводу 1 роти 2 Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Голуба А., з якого вбачається, що 02 червня 2026 року під час патрулювання у складі екіпажу «Залік-112» спільно із старшим лейтенантом поліції Кохно Ю.А. з адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд.8, виявили транспортний засіб електросамокат Wings, без д.н.з. та за порушення особою, яка ним керувала, Правил дорожнього руху, зупинили його. Водієві представилися, повідомили про відозйомку на нагрудні бодікамери, встановили особу водія за паспортом громадянина України № НОМЕР_2 як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування у ОСОБА_1 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, на що останній погодився. Результат огляду становить 1,25‰. ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом. За даним фактом відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №682412 за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.9.а ПДР, постанову серії ЕНА №7303558 за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог п.11.13 ПДР. 
Події зазначені у рапорті працівника поліції об`єктивно підтверджені поданими відеозаписами, на яких зафіксоване правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.
Працівники поліції провели відеозйомку вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його оформлення з дотриманням положень ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року №1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за №28/32999. Матеріали відеозапису з камер долучені до протоколів про адміністративне правопорушення.
Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7303558 від 02 червня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП із застосуванням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Даних щодо оскарження постанови матеріали справи не містять та ОСОБА_1 не надав. Даний доказ суд вважає таким, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 02 червня 2026 року о 23 год. 28 хв.
Довідкою відділення адміністративної практики Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції від 03.06.2026 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 21.04.2023 року. Протягом року не притягався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання ними є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Доводи ОСОБА_1 , що електросамокат не відноситься до категорії транспортних засобів, не ґрунтується на відповідній правовій основі, з огляду на наступне.
Так, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, зі змінами, при розгляді адміністративних справ, зокрема, за ст.130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст.121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №13-06.
За положеннями ст.121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Пункт 1.10 ПДР України передбачає, що транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Вказаний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. В свою чергу, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Аналіз наведених термінів свідчить про те, що поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати так: в широкому - транспортний засіб, в тому числі і електросамокат, і в вузькому – механічний транспортний засіб.
Слід зазначити, що 23.03.2023 року набрав чинності Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», яким визначено, що електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни були також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
У зв`язку з тим, що електричні самокати Wings не підлягають державній реєстрації, використання загальнодоступних джерел Інтернету для встановлення характеристики транспортного засобу не суперечить правовим нормам.
Відтак, електросамокат, яким керував ОСОБА_1 в день події, є легким персональним електричним транспортним засобом, який відноситься до категорії транспортних засобів.
В цьому контексті суд також приймає до уваги правовий висновок, викладений у постанові ККС ВС від 15.03.2023 року у справі №127/5920/22 (провадження №61-10553св22), за яким використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Слід звернути увагу, що частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом особою в стані сп`яніння. Отже, суб`єктом вказаного правопорушення є, зокрема, особа, яка керує транспортним засобом в стані сп`яніння. При цьому, вказана норма закону передбачає відповідальність осіб, які керують всіма транспортними засобами, а не лише механічними транспортними засобами та не розділяє транспортні засоби на механічні, електричні чи будь-які інші, не враховуючи їх потужність.
З урахуванням того, що Законом України «Про дорожній рух» передбачений обов`язок водіїв транспортних засобів, до категорії яких також відноситься електросамокат, не допускати випадків керування транспортним засобом у стані сп`яніння, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що на таких водіїв також розповсюджується обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР України щодо проходження на вимогу поліцейського медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також п. 2.9а щодо заборони керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, навіть з урахуванням того, що такий обов`язок закріплений в розділі ІІ ПДР України, який регулює права та обов`язки водіїв механічних транспортних засобів.
Більш того, відповідно до п.2 Публічного договору Е-wings електросамокат - транспортний засіб, що передається в прокат наймачу на умовах даного договору. Під час користування електросамокатом Наймач зобов`язується дотримуватися правил дорожнього руху і особисто нести відповідальність, встановлену законодавством України, за їх порушення. У зв`язку з цим, Наймач при користуванні самокатом, зокрема, повинен: - здійснювати рух по велосипедній доріжці; - при русі в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості необхідно увімкнути фару самоката, а також мати на собі предмети зі світловідбиваючими елементами і забезпечувати видимість цих елементів іншим учасникам дорожнього руху (п.5.4.16). З метою запобігання притягнення Наймача до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, Наймачу забороняється, зокрема, керувати електросамокатом в стані алкогольного, наркотичного, токсичного або іншого сп`яніння, так само як і відмовлятися від проведення процедури медичного огляду за запитом уповноваженої особи (п.5.4.17).
За таких обставин, доводи ОСОБА_1 , що електросамокат не є транспортним засобом не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тому його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній Одеським апеляційним судом у постанові від 12.03.2026 року у справі №522/21504/25.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при призначенні стягнення суд враховує характер правопорушення, особу правопорушника.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції закону за вчинене ним правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 301, 304, 307, 308 КУпАП, суд 
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф підлягає добровільній сплаті протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп. 
Стягнути з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Стягувач: держава. 
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, рахунок отримувача № UA048999980313050149000016001, Код отримувача за ЄДРПОУ : 37959255, Банк отримувача : Казначейство України (ЕАП).
Реквізити для сплату судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору). При заповненні платіжного документа у графі "Код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 22.01.2024 року органом 5348, місце проживання: АДРЕСА_1 .
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту винесення постанови. Учасник справи, якому постанова не була вручена у день її винесення, може подати клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому постанови.
Повний текст постанови складений 02.07.2026 року.

Суддя       Мурашова Наталя Валентинівна