КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/303/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправним і скасування наказу, а також зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернулась до суду з позовом, з урахуванням зміни предмету позову, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача від проходження військової служби та зі списків особового складу військової частини.
В обґрунтування вимог зазначено, що 18.12.2025 позивача було примусово доставлено невідомими особами до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де його незаконно утримували до 19.12.2025 включно. Під час перебування у приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивач повідомляв про оформлення документів щодо відстрочки від призову за станом здоров`я, однак зазначені обставини були проігноровані. На думку позивача, військово-лікарська комісія фактично не проводилась, медичний огляд був формальним, а висновок про придатність до військової служби було ухвалено без належного обстеження, без наявності медичних документів та без вручення довідки військово-лікарської комісії. Також позивач посилався на те, що він не отримував під особистий підпис повістки, направлення на проходження військово-лікарської комісії та наказу про призов під час мобілізації. Вказано, що працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки було вилучено його мобільний телефон, у зв`язку із чим він був позбавлений можливості зв`язку та звернення до правоохоронних органів. Крім того, територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було порушено порядок призову на військову службу під час мобілізації, визначений Порядком №1487, а також Порядком №560. У зв`язку із цим позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ про його призов на військову службу під час мобілізації, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити від проходження військової служби з виключенням зі списків особового складу частини. 
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 подав відзив, у якому заперечив проти позову, вказавши, що позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та не виконав обов`язок щодо уточнення облікових даних у строки, визначені законом. У зв`язку із порушенням правил військового обліку відомості про позивача були передані до Національної поліції для його доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідач зазначив, що 18.12.2025 позивача було доставлено до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у супроводі працівників поліції, після чого стосовно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та направлено для проходження військово-лікарської комісії. У відзиві вказано, що позивач пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якої довідкою військово-лікарської комісії від 18.12.2025, протокол № 2025-1218-2012-2986-7, його було визнано придатним до військової служби. Також зазначено, що наказ про призов позивача був виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , а не начальником Першого відділу, у зв`язку із чим позов подано до неналежного суб`єкта щодо оскарження відповідного наказу. Крім того, відповідач послався на правову позицію Верховного Суду щодо незворотності процедури призову під час мобілізації та відсутності підстав для поновлення попереднього становища особи шляхом скасування наказу про призов (а.с.130-137). 
Представник військової частини НОМЕР_1 правом подати суду відзив на позовну заяву не скористалися. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від нього на адресу суду, у тому числі електронну, не надходило
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
18.12.2025 щодо позивача зафіксовано порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме непроходження (відмову від проходження) військово-лікарської комісії. Номер звернення до Національної поліції – Е4199491, дата звернення – 18.12.2025 о 08 год. 32 хв. (а.с.141, 143).
18.12.2025 позивача було доставлено працівниками Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних та складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Судом встановлено, що стосовно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого його направлено для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.141зв., 160зв.-161).
Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.12.2025, протокол № 2025-1218-2012-2986-7, позивача було визнано придатним до військової служби за графою ІІ ст.ст.45-б, 61-в Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (а.с.142).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 18.12.2025 позивача призвано на військову службу під час мобілізації та направлено до військової частини НОМЕР_1 (а.с.142).
Відповідно до даних реєстру "Оберіг", 18.12.2025 позивача знято з військового обліку у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу третього пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с.142зв.).
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 19.12.2025 № R262739 справу про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрито (а.с.161зв.). 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі – Закон № 2232-ХІІ у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частина друга статті 1 Закону №2232-ХІІ).
У відповідності до частини третьої статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною п`ятою статті 1 Закону № 2232-ХІІ від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Частиною сьомою статті 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Абзацом 3 частини восьмої статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ)
Відповідно до частини десятої статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: 
уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; 
прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; 
проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; 
проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; 
виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан було неодноразово продовжена, який триває і дотепер.
Частиною першою статті 39 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі – Закон № 3543-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 3543-XII:
мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій; 
система військового обліку - сукупність систем військового обліку органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, які структурно складаються із керівників як організаторів ведення військового обліку, служб персоналу (посадових осіб), які безпосередньо ведуть військовий облік, об`єктів військового обліку - призовників, військовозобов`язаних, резервістів та засобів автоматизації процесів ведення військового обліку з використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених цим Законом та іншими законами України.
Згідно з частиною п`ятої статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Стаття 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" містить вичерпний перелік категорій військовозобов`язаних та інших осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, а також визначає умови надання відстрочки від призову та порядок її оформлення.
Відповідно до вимог частини п`ятої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" Кабінетом Міністрів України постановою від 16 травня 2024 року № 560 було затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі – Порядок № 560, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Порядку № 560 визначено, що він визначає: 
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; 
процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів; 
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи; 
процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; 
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; 
процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; 
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби. 
Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, “Про військовий обов`язок і військову службу” та цим Порядком. 
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до пункту 88 Порядку № 560, на основі результатів проведення медичного огляду та професійно-психологічного відбору (у разі потреби) резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період повістка щодо призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місця проходження військової служби вручається під особистий підпис або надсилається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу їх місця проживання.
Питання медичного огляду регулюється розділом ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 (далі – Положення № 402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Пунктами 1.1, 1.2 та 1.3 глави 3 Розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема: до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби. 
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Згідно з пунктом 3.1 глави 3 Розділу ІІ Положення № 402, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, командирів військових частин, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України на підставі направлення, яке формується відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті. 
Відомості з направлення, сформованого за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, надсилаються до ІКС шляхом електронної інформаційної взаємодії.
Контроль за направленням та проходженням військовозобов`язаними медичного огляду ВЛК покладається на керівника відповідного ТЦК та СП.
ВЛК при ТЦК та СП заводить на кожного військовозобов`язаного картку обстеження та медичного огляду (додаток 13) у паперовій формі за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності. Картка обстеження та медичного огляду скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (установи), в якому ця ВЛК проводить медичні огляди.
Відповідно до пункту 3.4 глави 3 Розділу ІІ Положення №402, під час огляду військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями. 
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень здійснюється лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Аналіз Положення №402 свідчить про те, що медичний огляд військовозобов`язаних є спеціальною процедурою, спрямованою на встановлення ступеня придатності особи до військової служби на підставі комплексної оцінки стану її здоров`я, результатів медичних обстежень та досліджень із прийняттям відповідної постанови військово-лікарської комісії. 
Положенням №402 передбачено, що постанови військово-лікарських комісій приймаються на підставі Розкладу хвороб, пояснень щодо його застосування та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я. При цьому визначення придатності до військової служби здійснюється з урахуванням результатів фізикального обстеження, лабораторних та інструментальних досліджень, а також медичної документації, яка характеризує стан здоров`я військовозобов`язаного.
Нормами пункту 3.1 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за направленням територіального центру комплектування та соціальної підтримки військово-лікарськими комісіями, створеними при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, із заведенням на кожну особу картки обстеження та медичного огляду. Контроль за направленням та проходженням медичного огляду покладається на керівника відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Крім того, пунктом 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 визначено перелік обов`язкових лабораторних та інструментальних досліджень, які проводяться під час медичного огляду військовозобов`язаних, зокрема загальний аналіз крові та сечі, серологічні дослідження, визначення групи крові та резус-належності, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки та електрокардіографія, а за наявності показань - інші дослідження. Лікарі військово-лікарської комісії під час проведення медичного огляду також зобов`язані ознайомлюватися із медичними записами в електронній системі охорони здоров`я та іншими медичними документами, наданими військовозобов`язаним.
Отже, законодавством визначено чіткий порядок проведення військово-лікарської експертизи, який передбачає проведення медичного огляду уповноваженими лікарями, оформлення відповідної медичної документації та прийняття постанови військово-лікарської комісії щодо придатності або непридатності особи до військової служби.
Судом установлено, що позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Водночас із відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вбачається, що позивач не уточнив свої військово-облікові дані у строки та порядку, визначені законодавством, а також був внесений до переліку осіб, стосовно яких зафіксовано порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Матеріалами справи підтверджено, що відомості про позивача як особу, яка порушила правила військового обліку, були передані до Національної поліції для забезпечення його доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення. За таких обставин доводи позивача про його викрадення та незаконне утримання не підтверджуються належними та допустимими доказами та спростовуються наявними у справі документами щодо підстав його доставлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Також, доводи позивача про фактичне непроходження військово-лікарської комісії та формальний характер медичного огляду спростовуються наявною у матеріалах даної справи довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.12.2025 №2025-1218-2012-2986-7, відповідно до якої позивача було визнано придатним до військової служби за графою ІІ ст.ст.45-б, 61-в Розкладу хвороб, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 (а.с.142). 
Зазначення у цій постанові військово-лікарської комісії конкретних статей Розкладу хвороб свідчить про проведення медичного огляду та надання лікарями відповідної медичної оцінки стану здоров`я позивача за результатами такого огляду. Водночас твердження позивача про те, що військово-лікарська комісія фактично не проводилась, за своєю суттю свідчили б про можливе внесення службовими особами завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа або інше протиправне оформлення медичної документації.
Разом з тим матеріали справи не містять належних та допустимих доказів звернення позивача до правоохоронних органів із заявами щодо можливого внесення недостовірних відомостей до медичної документації або вчинення інших протиправних дій під час оформлення результатів військово-лікарської комісії, а також доказів ініціювання ним перегляду висновку військово-лікарської комісії у передбаченому законодавством порядку чи доказів скасування або визнання недійсною довідки військово-лікарської комісії №2025-1218-2012-2986-7 від 18.12.2025.
Крім того, позивачем не було подано жодного належного медичного документа, який би свідчив про наявність у нього захворювань, що виключають або обмежують придатність до військової служби. Самі лише посилання на незадовільний стан здоров`я та відсутність повного медичного обстеження не можуть бути достатньою підставою для висновку про протиправність постанови військово-лікарської комісії.
Суд також враховує, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача після призову до військової частини НОМЕР_1 до командування військової частини із рапортами про направлення на повторний медичний огляд чи проходження військово-лікарської комісії у зв`язку зі станом здоров`я.
Посилання позивача на невручення йому повістки та направлення на проходження військово-лікарської комісії суд також відхиляє, оскільки відповідно до абзацу другого пункту 69 Порядку № 560, особи, які не проходили медичний огляд або у яких відсутнє чинне рішення військово-лікарської комісії про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію. При цьому положення абзацу третього пункту 69 Порядку № 560 щодо направлення на медичний огляд шляхом вручення повістки стосуються громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних. Натомість, як установлено судом, позивача було доставлено до територіального центру комплектування та соціальної підтримки працівниками Національної поліції у зв`язку із зафіксованим порушенням правил військового обліку, а тому відсутність окремо врученої повістки на проходження військово-лікарської комісії не свідчить про протиправність наказу про його призов на військову службу під час мобілізації.
Також суд бере до уваги, що наказ про призов позивача на військову службу під час мобілізації був виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 , тоді як позовні вимоги заявлені, зокрема, до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача від проходження військової служби та виключення його зі списків особового складу, суд зазначає, що порядок та підстави звільнення військовослужбовців з військової служби визначені статтею 26 Закону № 2232-ХІІ. Вказаною нормою передбачено вичерпний перелік підстав звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії воєнного стану, зокрема за віком, за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії, через сімейні обставини або з інших підстав, прямо визначених законом. 
Матеріали справи не містять доказів наявності у позивача підстав для звільнення з військової служби, передбачених статтею 26 Закону № 2232-ХІІ, зокрема висновку військово-лікарської комісії про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби, а також інших обставин, з якими закон пов`язує можливість звільнення військовослужбовця під час дії воєнного стану.
Крім того, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до командування військової частини НОМЕР_1 із рапортами щодо звільнення з військової служби, направлення на повторний медичний огляд, проходження військово-лікарської комісії або з інших питань, пов`язаних із реалізацією прав військовослужбовця у зв`язку зі станом здоров`я чи обставинами проходження служби.
При цьому вимоги позивача про виключення його зі списків особового складу частини фактично ґрунтуються на доводах про протиправність призову на військову службу під час мобілізації. Однак судом не встановлено протиправності оскаржуваного наказу про призов та дій відповідачів, а тому відсутні правові підстави для задоволення і похідних вимог.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідачі діяли в межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, а доводи позивача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів – ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН