КОПІЯ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/401/26
Номер провадження №2-о-678-20/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 травня 2026 року селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Лазаренка А. В., 
за участю секретаря судового засідання Непийвода Л. Д., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення, 
ВСТАНОВИВ:
11 березня 2026 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, за змістом якої ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Юрченки, Летичівського району Хмельницької області і на момент його народження його мати ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі з його батьком ОСОБА_3 , але проживали у фактичних шлюбних відносинах по день смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому у його свідоцтві про народження відомості про батька відсутні. За своє життя ОСОБА_3 повністю визнавав його своїм сином, жили однією сім`єю, він опікувалися один одним. На даний час заявник не має змоги підтвердити документальна родинні відносини з своїм батьком, через відсутність в записі в свідоцтві про народження, а тому вимушений звертатися до суду про визнання батьківства. 
11 березня 2026 року ухвалою суду заяву прийнято до розгляду у порядку окремого провадження.
14 травня 2026 року заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
14 травня 2026 року Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області подала заяву № 2053 про розгляд справи у їхню відсутність за наявними у справі доказами, вимоги визнають, не заперечують проти задоволення.
Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у заяві № 110/24.8-24 від 19 березня 2026 року просять про проведення розгляду справи у їхню відсутність та надали копії актових записів про смерть на ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
За змістом п. 3 ч. 2 і ч. 7 ст. 19, ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № N 5 від 31.03.95р. зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.
В пункті 15 вказаної постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 01.10.1968, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Як зазначено в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка була діючою на час дії КпШС України, згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства.
Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 «положення про встановлення батьківства, викладені у ч.3 ст.53 КпШС України, дають підстави для визнання ознаками сім`ї фактичних шлюбних відносин».
Відповідно до п.п. 6,7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 29 грудня 1969 року «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім`ю Української РСР» правила частини другої та третьої статті 53 Кодексу про встановлення в судовому порядку батьківства особи, з якою мати не перебувала у шлюбі, застосовуються у відношенні дітей, що народилися після введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім`ю, тобто після 1 жовтня 1968 року.
У відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою в шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства, може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства проводиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.
Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини.
За положеннями цієї норми для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі між собою, щоб припустимий батько дитини відмовився від встановлення батьківства в добровільному порядку та щоб відбулась реєстрація народження дитини в органах РАЦС.
Встановлення батьківства в судовому порядку можливо як в порядку позовного провадження, так і в порядку окремого провадження (встановлення факту визнання батьківства та факту батьківства).
Встановлення батьківства у позовному провадженні можливо лише за життя припустимого батька дитини. У випадку, якщо він помер, та дитина народилась від незареєстрованого шлюбу, то встановлення факту визнання або факту батьківства має відбуватись в порядку окремого провадження.
Можливість встановлення факту визнання батьківства передбачена ст. 3 Закону СРСР «Про затвердження Основ СРСР та союзних республік про шлюб і сім`ю від 27 червня 1968р., який є чинним та підлягає застосуванню згідно з Постановою Верховної Ради України від 12 вересня 1991р. «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів СРСР».
Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї.
Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини.
У своїй постанові від 17.02.2021 року в справі №373/2257/18 Верховний Суд зазначив, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У своїй постанові від 16.05.2018 року в справі №591/6441/14-ц Верховний Суд вказав, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Згідно п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення», передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі мати записана ОСОБА_2 , запис про батька відсутній.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки, яка видана виконавчим комітетом Летичівської селищної ради № 256 від 19 серпня 2025 року, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 проживав і був зареєстрований за адресою: с. Юрченки, Летичівського району, Хмельницької області, помер - ІНФОРМАЦІЯ_5 , а/з № 3 від 25.03.1990 року. На день смерті із ОСОБА_3 за даною адресою була зареєстрована і проживала дружина ОСОБА_2 .
Як вбачається з виписки з погосподарських книг по домоволодінню в с. Юрченки, Летичівського району, ОСОБА_3 - голова сім`ї, ОСОБА_2 - дружина. ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_5 - дочка, ОСОБА_1 – син.
Згідно листа Летичівської державної нотаріальної контори № 410/01-16 від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 не може оформити спадщину на будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в зв`язку з тим, що не встановлені родинні відносини, що він є сином ОСОБА_3 та відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Тому необхідно звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно.
Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 03 серпня 1980 року, виданого згідно рішення Летичівського райвиконкому від 18 травня 1989 року за № 90, Повідомлення Хмельницьким БТІ № 751393 від 25 лютого 2025 року, ОСОБА_6 03 серпня 1980 року було зареєстровано 1 долю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі вказаного свідоцтва, реєстровий номер БТІ-34, книга-1.
Згідно копії актового запису про смерть № 3, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Юрченки.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих стороною доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, врахувавши ту обставину, що в заявника відсутній юридичний родинний зв`язок з батьком, а це унеможливлює в подальшому реалізацію його спадкових прав, дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість вимог заявника, у зв`язку з чим його заява про встановлення факту визнання батьківства підлягає задоволенню.
Оцінюючи досліджені письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник у заяві, знайшли своє підтвердження, тому заява про встановлення юридичного факту є обґрунтованою і підлягає задоволенню
ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. 
Враховуючи вимоги процесуального закону, судові витрати при розгляді справ окремого провадження не відшкодовуються. 
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263, 265, 315, 354 п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст.53 КпШС, Пленумом Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 року, суд, -
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву 
Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт визнання батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Судовий збір залишити за заявником.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

УЧАСНИКИ СПРАВИ: 

ЗАЯВНИК: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації та фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , відсутній зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

ЗАІНТЕРЕСОВАНІ ОСОБИ: 
Летичівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Героїв Крут, 2/1 селище Летичів Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31500, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04404548, тел. / факс (03857) 2-05-20, 2-02-15, електронна пошта: rada@letychivotg.gov.ua, наявний електронний кабінет
Летичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 21323440, місцезнаходження: вул. Савіцького Юрія, 14/1 селище Летичів Хмельницького району Хмельницької області, поштовий індекс 31500, електронна пошта: let.vdracs.khm@justicekyiv.gov.ua, тел. (03857) 9-15-39, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету невідомі.

Суддя підпис А. В. Лазаренко

Суддя А. В. Лазаренко