Справа №760/301/26
3/760/1344/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року Cуддя Солом`янського районного суду міста Києва Кравченко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Росток, Федеративна Республіка Німеччина, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 12.10.2004 Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , припинивши з 21.12.2023 діяльність на посаді заступника начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальника відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України, маючи військове звання - «полковник», будучи військовою посадовою особою та суб?єктом декларування відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон) та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абзацу 2 частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 01.04.2024 о 12 год 55 хв, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.172-6 КУПАП.
Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону правопорушення, пов?язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону військові посадові особи Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України та інших утворених відповідно до законів військових формувань належать до суб?єктів, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13 березня 2014 року № 876-VII, Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України.
Відповідно до ч.12 ст.6 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХII, військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов?язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов?язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов?язків згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов?язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно пункту 15 частини 1 статті 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз?яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.
Відповідно до питання 194 «Хто є військовими посадовими особами?» Роз?яснення Національного агентства з питань запобігання корупції № 4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку» визначено, що зважаючи на те, що в приписах ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України містяться ознаки організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, військовослужбовці, які службовим становищем є начальниками, є військовими посадовими особами.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону № 2232-XII військовослужбовці, резервісти та військовозобов?язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад та офіцерський склад, при цьому до старшого офіцерського складу згідно з ч.2 цієї статті належать військові звання «майор», «підполковник» та «полковник».
На підставі наказу командувача Національної гвардії України від 06.11.2020 № 222 о/с полковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальника відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України.
Таким чином, заступник начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальник відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України полковник ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою старшого офіцерського складу, є суб?єктом, на якого поширюється дія цього Закону відповідно до підпункту «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону та суб?єктом відповідальності згідно з Приміткою до ст. 172-6 КУпАП, і зобов?язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі зазначені у ст. 45.
Статтями 2, 3 Закону № 2232-ХII визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього Закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно - правових актів щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов?язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародних договорів України, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов?язки військової служби.
Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності з п.15 ст.1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пукнті 1, підпунктах "а", "в"-"г'" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов?язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Наказом Командувача Національної гвардії України від 19.12.2023 № 274 о/с полковника ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» припинено контракт та звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 3 частини п`ятої (за станом здоров`я). 
Відповідно до запису в Послужному списку (форма № 1 ЛД) ОСОБА_1 , останнього 21.12.2023 виключено зі списків особового складу Національної гвардії України, що є датою припинення ним діяльності пов?язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"'" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
На виконання вище зазначених вимог, заступник начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальник відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України полковник ОСОБА_1 , як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний не пізніше 31.03.2024 подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік (після звільнення).
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 з 2016 року подавав щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що свідчить про його достатню обізнаність з вимогами та порядком декларування.
Крім цього, відповідно до Листа інструктажу посадових осіб Головного управління Національної гвардії України з основних положень Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 особистим підписом засвідчив ознайомлення із змістом та вимогами Закону, зокрема статті 45.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб?єктом декларування, який повинен бути обізнаний щодо обов?язку, способу та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 2 частини другої статті 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 01.04.2024 о 12 год 55 хв, що встановлено відповідно до послідовності його дій як користувача Реєстру відповідно до листа НАЗК від 24.09.2025 № 47-06/78694-25). Також встановлено, що ОСОБА_1 31.01.2024 створив зазначену декларацію з ідентифікатором документа 64d89500-03f9-44fe-b6a5-7626611а4e68, однак не заповнивши її - вийшов з системи та здійснив повторний вхід до Реєстру лише 01.04.2024. 
З приводу несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 підтвердив несвоєчасне подання зазначеної декларації та зазначив, що намагався подати цю декларацію 31.01.2024, однак на той час не мав усіх необхідних даних, а надалі через особисту занятість забув вчасно її подати, тому запізня на 1 день.
Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 не встановлені.
Таким чином, ОСОБА_1 , припинивши з 21.12.2023 діяльність на посаді заступника начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальника відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України, маючи військове звання - «полковник», будучи військовою посадовою особою та суб?єктом декларування відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону та Примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абзацу 2 частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 01.04.2024 о 12 год 55 хв, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що декларацію було подано з простроченням на один день з об`єктивних причин. Зокрема, він зазначив, що не має можливості подати декларацію за місцем проживання через відсутність комп`ютера, у зв`язку з чим звернувся до місця своєї попередньої роботи. Водночас у день спроби подання декларації він не зміг увійти до відповідної електронної системи, а згодом, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, був змушений разом з іншими особами пройти до укриття, що унеможливило своєчасне завершення подання. Наступного дня одразу подав декларацію. У вчиненому правопорушенні щиро розкаявся.
Прокурор Стояновський Є.О. зазначив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1ст. 172-6 КУпАП доведена, тому, беручи до уваги особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності за корупційне діяння, просив притягнути його до відповідальності та накласти мінімальне стягнення у межах санкції зазначеної частини вказаної статті у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , доводи прокурора Стояновського Є.О., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення №3 від 05.01.2026 (а.с.1-9), рапорт підполковника поліції Фірмана В. від 05.01.2026 (а.с.10-11); витяг з Реєстру декларацій (а.с.12-15), лист про несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування № 47-06/78694-25 від 24.09.2025 (а.с.16-17), повідомлення НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування № 27/19-5588/19 від 03.04.2024 (а.с.18-19), послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період з 01.01.2024 по 02.04.2024 (а.с.20-22), лист т.в.о. командувача бригадного генерала ОСОБА_2 №27/18/02-38254-2025 від 15.10.2025 (а.с.26-27); витяг з наказу Командувача Національної Гвардії України «По особовому складу» № 222 о/с від 06.11.2020 (а.с.28); витяг з наказу Командувача Національної Гвардії України «По особовому складу» № 274 о/с від 19.12.2023 (а.с.29); витяг з наказу Командувача Національної Гвардії України № 255 від 21.12.2023 (а.с.30-31); функціональні обов`язки заступника начальника управління з громадської безпеки - начальника відділу охорони громадського порядку департаменту служби (а.с.32-35); положення про департамент служби Головного управління Національної гвардії України (а.с.36-44); лист Інструктажу посадових осіб Головного управління Національної гвардії України з основних положень Закону України «Про запобігання корупції» (а.с.45-47); послужний список ОСОБА_1 (а.с.48-52); письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.10.2025 (а.с.53-55), копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.56-57); копію наказу «Про деякі питання складання уповноваженими особами Національної поліції України протоколі про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією» №363 від 05.04.2024 (а.с.58-59); рапорт підполковника поліції Фірмана В. від 05.01.2026 (а.с.65) та інші докази, суд дійшов наступного.
Вирішуючи питання про наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , суд зазначає наступне. 
Стаття 129 Конституції України передбачає, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що норма ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того норма ч.1 ст.172-6 КУпАП є бланкетною нормою, і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно керуватися спеціальними Законами.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони або обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно з абз.2 ч.2 ст.45 Закону особи, які припинили діяльність, пов?язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"'" пункту 2 частини першої статті 3, зобов?язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Водночас пунктом 1 частини 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства від 08.11.2023 № 252/23 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021, суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог: щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Відповідно до Закону України від 03.03.2022 № 2115-IX, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Верховна Рада України установила, що фізичні особи подають документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період обов`язку подати документи.
Прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
Відповідно до даних офіційного веб-сайту Верховної Ради України Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» набрав чинності 12.10.2023.
Таким чином, з 12.10.2023 здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII Закону України «Про запобігання корупції» (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) відновлено у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).
В ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 , припинивши з 21.12.2023 діяльність на посаді заступника начальника управління з громадської безпеки департаменту служби - начальника відділу охорони громадського порядку Головного управління Національної гвардії України, маючи військове звання - «полковник», будучи військовою посадовою особою та суб`єктом декларування відповідно до п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14.10.2014 № 1700-VІІ «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав 01.04.2024 о 12 год 55 хв, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань корупції, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік. 
Поважних причин, які б перешкодили ОСОБА_1 вчасно подати зазначену декларацію за 2023 рік, судом не встановлено.
Таким чином суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП і його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю, оскільки ОСОБА_1 , порушивши вимоги Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причиндекларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік.
Днем виявлення даного адміністративного правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення № 3, а саме 05.01.2026, отже, останнім днем притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення з моменту його виявлення є 05.07.2026, тобто момент коли уповноваженою особою, що має право складати протоколи зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення та оформлено такий висновок у вигляді протоколу, що узгоджується зі сталою судовою практикою.
З огляду на викладене, строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП на дату розгляду справи не закінчились.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом визнано щире каяття. 
Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
За таких обставин, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 172-6 ч. 1, 221, 283-284, 287-291 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,який сплатити за наступними банківськими реквізитами: Отримувач коштів: УК у Солом`янському районі; Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; Номер рахунку (IBAN): UA278999980313090106000026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код класифікації доходів бюджету: 21081100; Призначення платежу: адміністративний штраф.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок,який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ 37993783), Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України, Судовий збір, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення вказаного строку, повинна бути надіслана правопорушником до суду, який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Я.В. Кравченко