30.04.2026 Справа № 756/1194/26

Справа пр. № 2/756/3898/26
ун. № 756/1194/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
30 квітня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У січні 2026 року позивач ТОВ "Свеа Фінанс" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 квітня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1  укладено договір про надання споживчого кредиту № 7813804, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 24000,00 грн. строком на 351 день з дати надання кредиту. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 4.1 договору. Знижена процентна ставка становить 0,675 % в день та застосовується відповідно до умов пп. 1.5.2 п. 1.5 договору. 
Відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804, допустив заборгованість за цим кредитним договором сумі 77760,00 грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 24000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 41760,00 грн, неустойка 12000,00 грн.
За договором факторингу від 24 грудня 2024 року № 01.02-35/24, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Свеа Фінанс", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1  за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804.
За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 у сумі 77760,00 грн, а також присудити судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2026 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Указана ухвала судді була надіслана відповідачеві за адресою, за якою зареєстроване його місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 04 березня
2026 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання.
Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 04 березня 2026 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 14 лютого 2024 року у справі
№ 752/5040/19).
У строк, визначений ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від
30 січня 2026 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, відповідач відзив на позовну заяву ТОВ "Свеа Фінанс" до суду не подав.
За положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами.
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У ч. 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Судом з`ясовано, що 21 квітня 2024 року між ТОВ "Авентус Україна" та
ОСОБА_1 укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", договір про надання споживчого кредиту № 7813804, за умовами якого ТОВ "Авентус Україна" зобов`язалось надати позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 24000,00 грн на строк 351 день.
Оскільки цей договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором, тому без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня
2020 року у справі № 132/1006/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від
01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, від 14 червня 2022 року у справі
№ 757/40395/20, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ТОВ "Авентус Україна" виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 24000,00 грн, що підтверджується листом-відповіддю ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" від 26 грудня 2024 року за вих. № 7/6852.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Позичальник ОСОБА_1 не виконав зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, допустив заборгованість за тілом кредиту у сумі 24000,00 грн.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Договір про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804, укладений між сторонами, є договором про споживчий кредит, а тому до правовідносин між сторонами справи, які виникли щодо укладення та виконання згаданого договору, застосуванню підлягають положення Закону України "Про споживче кредитування".
Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
П. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону "Про споживче кредитування" передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Згідно з нормою ч. 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Зважаючи на те, що договір про надання споживчого кредиту № 7813804 укладено
21 квітня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" від 22 листопада 2023 року № 3498-IX, максимальний розмір денної процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1 %. 
Відповідно до пп. пп. 1.5.1, 1.5.2 п. 1.5 договору про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 денна стандартна процентна ставка складає 1,5 %, а денна знижена процентна ставка - 0,675 %.
Денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК) / t ? 100 %, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях (ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування").
Денна процентна ставка, розрахована за формулою, передбаченою ч. 4 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування"), складає 1,5 % (126360,00 грн / 24000,00 грн / 351 день х 100 % = 1,5 %), що перевищує максимальний розмір, встановлений у п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування".
За приписами ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, пп. 1.5.1 п. 1.5 договору про надання споживчого кредиту від 21 квітня
2024 року № 7813804 щодо встановлення розміру денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі понад 1 %, є нікчемними.
З огляду на це суд розраховує заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804, виходячи з денної процентної ставки за користування кредитом у розмірі 1 %.
Проценти за користування кредитом нараховані ТОВ "Авентус Україна" за період з 21 квітня 2024 року до 12 вересня 2024 року (з 21 квітня 2024 року до 17 травня 2024 року за денною процентною ставкою у розмірі 0,675 %; з 19 квітня 2024 року до 12 вересня
2024 року - за денною процентною ставкою у розмірі 1,5 %).
Отже, розмір процентів, які підлягали стягненню з позичальника повинні були становити 32454,00 грн ((24000,00 грн х 0,675 % х 277 днів (з 21 квітня 2024 року до
17 травня 2024 року)) + (24000,00 грн х 1 % х 117 днів (з 19 травня 2024 року до 12 вересня 2024 року)) = 32454,00 грн).
Ураховуючи те, що позичальник ОСОБА_1 сплатив проценти за користування кредитом у сумі 4734,00 грн, стягненню з відповідача підлягають проценти за користування кредитом у сумі 27720,00 грн (32454,00 грн - 4734,00 грн = 27720,00 грн).
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Ч. 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
За положеннями пп. 6.4.1, 6.4.2 п. 6.4 договору про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 у випадкуневиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом споживач повинен сплатити товариству штраф : у розмірі 720,00 грн на 4-ий день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 240,00 грн, починаючи з 5-го дня за кожний день такого невиконання та/або неналежного виконання.
Нормою п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Отже, вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені та штрафів) задоволенню не підлягають.
Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Отже, заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 становить 51720,00грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 24000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 27720,00 грн.
Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За договором факторингу від 24 грудня 2024 року № 01.02-35/24, укладеним між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Свеа Фінанс", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника ОСОБА_1  за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804.
Наведене підтверджується копією цього договору факторингу, копією витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 24 лютого 2024 року № 01.02-35/25, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 24 грудня 2024 року № 9880 про сплату фактором коштів клієнту.
За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позов та стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ "Свеа Фінанс" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 у сумі 51720,00грн, у тому числі заборгованість за кредитом у сумі 24000,00 грн, проценти за користування кредитом у сумі 27720 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 1611,20 грн (51720,00 грн / 77760,00 грн х
2422,40 грн = 1611,20 грн).
Керуючись ст. ст. 15, 16, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 553, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054-10561 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,
суд, -
в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" (місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; код в ЄДРПОУ: 37616221) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 21 квітня 2024 року № 7813804 у сумі 51720(п`ятдесят одна тисяча сімсот двадцять) гривень 00 (нуль) копійок, що складається з заборгованості за кредитом у сумі 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок, процентів за користування кредитом у сумі 27720 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" (місцезнаходження: 04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; код в ЄДРПОУ: 37616221) судовий збір у сумі 1611(одна тисяча шістсот одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тарас АНДРЕЙЧУК