КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3360/2026 
Справа № 761/24930/24 
Головуючий в суді І інстанції Литвин О.А.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А

 
Іменем України

29 червня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., за участі секретаря судового засідання Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні ч. 1 ст. 483 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0086/126000/24 від 30 квітня 2024 року, до Запорізької митниці відповідно до митного режиму експорт подано електронну митну декларацію типу ЕК РР від 30 серпня 2021 року № UA112050/2021/1997 для проведення митного контролю та митного оформлення товарів «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом...», загальною вагою 1 100 000 кг, загальною вартістю 220 000 дол. США. Відправник товарів ТОВ «САНТЕС ЛТД» (адреса проспект Героїв України, буд. 11/2, Центральний р-н, м. Миколаїв, Миколаївська обл.,поштовий індекс 54000, код ЄДРПОУ 42621998), одержувач - «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary).
Товар вивозився за межі митної території України морським судном «GOLDEN ARROW», на підставі рахунку-фактури від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 виставленого на виконання зовнішньоекономічного контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, укладеного ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) в особі директора ОСОБА_1 з компанією «The Mark Global kft» (Угорщина) в особі директора ОСОБА_4.
Згідно п. 4 ст. 260 Митного кодексу України періодична митна декларація може подаватися на регулярне переміщення через митний кордон України товарів однією і тією ж особою на одних і тих же умовах та підставах протягом не більше 180 днів та під зобов`язання про подання додаткової декларації на товари, переміщені за періодичною митною декларацією протягом попереднього календарного місяця, у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 1 ст. 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.
Відповідно до п. 7 ст. 260 Митного кодексу України для пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, що вивозяться за межі митної території України за періодичною митною декларацією, застосовуються заходи тарифного й нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на день пропуску цих товарів через митний кордон України.
Згідно з п. 49 ст. 4 Митного кодексу України пропуск товарів через митний кордон України - це надання митним органом відповідній особі дозволу на переміщення товарів через митний кордон України з урахуванням заявленої мети такого переміщення.
Відповідно до ст. 3-1 Митного кодексу України для цілей здійснення митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується офіційний курс валюти України до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діє на 0 годин дня подання митної декларації, або дня здійснення митних формальностей, якщо вони здійснюються без подання митної декларації.

З метою виконання вимог ст. 261 Митного кодексу України ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) до Запорізької митниці подано додаткову митну декларацію типу ЕК 10 ДР: від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 на товар «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом», загальною вагою 381 400 кг, загальною вартістю 76 280 дол. США (вартість товару на дату переміщення через митний кордон України (08.09.2021) становить 2 039 094,08 гривень).
Відповідно до гр. 2 МД - відправником товару зазначено ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998), відповідно до гр. 8 МД - одержувач «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary).
Декларування товарів здійснювалось митним брокером ТОВ «ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР» (код ЄДРПОУ 41412030) ОСОБА_2 на підставі договору доручення від 30 червня 2021 року №050-21МБ/Б, укладеного з ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998), відповідно до ст. 417 МК України.

ОСОБА_2 в межах повноважень, наданих ст. 417 Митного кодексу України, подав до митного оформлення вищевказану митну декларацію та документи, зазначені в графі 44.

Разом з митною декларацією від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 в якості підстави для митного оформлення товару подано наступні документи:
- зовнішньоекономічний контракт від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, укладений ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) в особі директора ОСОБА_1 з компанією «The Mark Global kft» (Угорщина) в особі директора ОСОБА_4;
- рахунок-фактура від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 виставлений директором ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) директора ОСОБА_1 для компанії - покупця «The Mark Global kft» (Угорщина) на суму 76 280 дол. США (вартість товарів на дати переміщення через митний кордон України становить 2 039 094,08 грн);
- та інші, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в гр. 44 митної декларації.

Координаційно-моніторинговою митницею під час здійснення перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні за межі митної території України сільськогосподарської продукції ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) встановлено, що відповідно до інформації з відкритих даних реєстрів Міністерства юстиції Угорщини (https://www.e-cegjegyzek.hu/?cegadatlap/0109338087/TaroltCegkivonat) компанія-одержувач «The Mark Global kft», з якою у ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) укладений зовнішньоекономічний контракт від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, оголошена ліквідованою - 02 липня 2021 року.
07 грудня 2023 року Координаційно-моніторинговою митницею з метою перевірки вказаної інформації направлено запит (вих. від 07 грудня 2023 року № 7.9-1/7.9-24-1/13/3986) до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України щодо встановлення факту реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності компанії-нерезидента «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary) на території Угорщини, а також щодо осіб, які її очолюють, вид діяльності, статус та дату її реєстрації/ліквідації.
23 лютого 2024 року на адресу Координаційно-моніторингової митниці надійшов лист від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № 29776-2024 з копією відповідей правоохоронних органів Угорщини.
Відповідно до відповіді правоохоронних органів Угорщини, компанія «The Mark Global kft» (Hungary) 02 липня 2021 року оголошена ліквідованою. Дата набрання чинності за рішенням суду № Cgt.01-21-010747/3 - 22 липня 2021 року.

Відповідно до Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» № 959-ХІІ (далі - Закон), зовнішньоекономічна діяльність - це діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.
Зовнішньоекономічним договором (контрактом) є домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності. Іноземними суб`єктами господарської діяльності є суб`єкти господарської діяльності, що мають постійне місцезнаходження або постійне місце проживання за межами України.
До митного контролю, в якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України подано рахунок-фактуру (інвойс) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2, який виставлений на виконання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, відповідно до якого продавцем та відправником товару є ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998), одержувачем - компанія «The Mark Global kft» (Угорщина), яка 22 липня 2021 року оголошена ліквідованою.
На рахунку-фактури (інвойсі) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2, міститься посилання на контракт від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL.
За результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що на дату укладання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL та виставленого рахунку-фактури (інвойсу) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2, компанія «The Mark Global kft» вже була оголошена ліквідованою. Незважаючи на це, керівником ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998), в особі директора ОСОБА_1 , який станом на дату укладання контракту перебував на посаді директора даного підприємства, укладено відповідний зовнішньоекономічний договір, а саме контракт від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL та виставлений рахунок-фактура (інвойс) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2.
Згідно з ст. 6 Закону суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.
Зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги. Повноваження представника на укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) може випливати з доручення (довіреності), установчих документів, договорів та інших підстав, які не суперечать цьому Закону.
Таким чином, за результатом здійсненої митницею перевірки встановлено, що станом на дату виставленого рахунку-фактури (інвойсу) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 на виконання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, компанія «The Mark Global kft» (Hungary) 22 липня 2021 року оголошена ліквідованою, дата набрання чинності за рішенням суду № Cgt.01-21-010747/3 - 22 липня 2021 року, тобто ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) в особі директора ОСОБА_1 укладено контракт та виставлений рахунок-фактури (інвойс) з компанією, яка не здатна до такого укладання та, відповідно, не може бути одержувачем товару.
Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон.
Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
Так, відповідно до абз. 4 п. 6 даної Постанови документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені, чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим експорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, митним органом у протоколі про порушення митних правил № 0086/126000/24 від 30 квітня 2024 року встановлено, що товар «ячмінь...», загальною вагою 381 400 кг, загальною вартістю 2 039 094,08 грн, експортований до Лівану, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією типу ЕК 10 ДР від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару «ячмінь...», документів (рахунок-фактури (інвойс) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 виставлений на виконання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL), що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді.
Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України).

З облікової картки суб`єкта зовнішньої діяльності та АІС «Податковий блок» вбачається, що на момент переміщення вказаних товарів через митний кордон України гр. ОСОБА_1 перебував на посаді директора ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998).

Таким чином, згідно протоколу про порушення митних правил № 0086/126000/24 від 30 квітня 2024 року директор ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) гр. ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару «ячмінь...», загальною вагою 381 400 кг, загальною вартістю 2 039 094,08 грн, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товару «ячмінь…» документів (рахунок-фактури (інвойс) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 виставлений на виконання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL), що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Такі дії ОСОБА_1 були кваліфіковані митним органом за частиною 1 статті 483 Митного кодексу України.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 1 019 547,04 грн., без конфіскації товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу 24 квітня 2026 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неправильне встановлення обставин у справі та помилкові висновки, що призвело до постановлення необґрунтованого та протиправного рішення, просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року та закрити провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку, вказував, що до 02 лютого 2026 року йому не було відомо про існування постанови та справи про порушення митних правил. 
01 лютого 2026 року під час намагання здійснити оплату в кав`ярні банківською карткою йому стало відомо, що оплату відхилено з причин недостатності коштів на картці. При перевірці виписки за карткою ОСОБА_1 стало відомо, що з його банківських рахунків було стягнуто виконавчою службою соціальні виплати, які він отримав як ветеран війни - особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок війни. Звернувшись за юридичною допомогою 02 лютого 2026 року, ОСОБА_1 дізнався про існування виконавчого провадження за постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 у даній справі. 
03 лютого 2026 року ним отримано копію постанови суду в канцелярії, і 06 лютого 2026 року адвокат Сидоров А.І. звернувся в його інтересах з апеляційною скаргою.
Проте постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року адвокату Сидорову А.І. було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження з мотивів, що з апеляційною скаргою повинен був звернутись сам ОСОБА_1 . 
За даних обставин вважав, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 за вказаних обставин добросовісно не міг знати про існування даної справи про порушення митних правил до 02 лютого 2026 року, а відмова в апеляційному перегляді порушить його право на справедливий суд та призведе до суттєвого погіршення його становища як соціально незахищеної особи.

Згідно ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.
У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган.
Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови ОСОБА_1 пропустив з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувався у відсутності ОСОБА_1 , при цьому в матеріалах справи відсутні дані про його сповіщення про місце і час розгляду справи.
Матеріалами справи підтверджується, що 03 лютого 2026 року ОСОБА_1 отримано копію постанови суду в канцелярії, і 06 лютого 2026 року адвокат Сидоров А.І. вперше подав в його інтересах апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 квітня 2026 року адвокату Сидорову А.І. було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження з мотивів, що ОСОБА_1 як окремий суб`єкт оскарження з клопотанням про понровлення строків на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою до суду не звертався.

За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що за фактичними обставинами справа стосується митного оформлення і експорту українського зерна за митними деклараціями типу ЕК РР від 30 серпня 2021 року № UA112050/2021/1997 для проведення митного контролю та митного оформлення товарів «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом...» загальною вагою 1 000 000 кг., загальною вартістю 220 000 доларів США (а. с. 33) та в подальшому додатковою митною декларацією типу ЕК 10 ДР від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 для проведення митного контролю та митного оформлення товарів «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом...» загальною вагою 1 000 000 кг., загальною вартістю 220 000 доларів США (а. с. 41).
Звертав увагу, що обидві митні декларації подавались та підписувались ОСОБА_2 . Експортером товару за митними деклараціями зазначено українську компанію ТОВ «Сантес ЛТД», директором якої на момент оформлення цих митних декларацій був ОСОБА_1 . 
Вантажоодержувачем товару за митними деклараціями вказано угорську компанію «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary).
Разом з митною декларацією від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 в якості підстави для митного оформлення товару було подано наступні документи: 
- зовнішньоекономічний контракт від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL, укладений ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) в особі директора ОСОБА_1 з компанією «The Mark Global kft» (Угорщина) в особі директора ОСОБА_4;
- рахунок-фактура від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2, виставлений директором ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998) директора ОСОБА_1 для компанії - покупця «The Mark Global kft» (Угорщина) на суму 76 280 дол. США.
Як з`ясувалось в подальшому за запитом Координаційно-моніторингової митниці, компанія «The Mark Global kft» (Угорщина) 02 липня 2021 року оголошена ліквідованою, дата набрання чинності за рішенням суду № Cgt.01-21-010747/3 - 22 липня 2021 року.
Вказував, що саме на підставі вказаних зовнішньоекономічного контракту та рахунку-фактури Координаційно-моніторингова митниця робить висновок, з яким погодився суд, що керівник ТОВ «САНТЕС ЛТД» ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.
Повідомляв, що за весь час на перебування на посаді директора ТОВ «САНТЕС ЛТД» ОСОБА_1 не підписував будь-яких договорів та не здійснював будь-якої діяльності від імені цієї компанії, в тому числі не підписував і не знав про існування зовнішньоекономічного контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL Копії документів, які містяться в матеріалах справи, з начебто підписом ОСОБА_1 , є підробленими, що стане предметом розслідування правоохоронних органів за заявою про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який подав таку заяву до Офісу генерального прокурора 09 березня 2026 року, яку 13 березня 2026 року спрямовано до Київської міської прокуратури.
Зазначав, що твердження суду першої інстанції про декларування товару брокером ТОВ «Грейнекс-Брокер» ОСОБА_2 на підставі договору доручення від 30 червня 2021 року № 050-21МБ/Б, укладеного з ТОВ «Сантес ЛТД» відповідно до ст. 417 МК України, і ОСОБА_2 в межах повноважень, наданих ст. 417 МК України, подав до митного оформлення митну декларацію та документи, зазначені в графі 44 декларації, не відповідає дійсним обставинам справи і матеріалам справи, оскільки в матеріалах справи відсутня копія будь-якого договору доручення між ТОВ «Грейнекс-Брокер» та ТОВ «Сантес ЛТД», а тому в межах яких повноважень діяв ОСОБА_2 , який подавав всі підроблені документи для проведення митного контролю, теж незрозуміло. При цьому пояснення від ОСОБА_2 з даного приводу ніким не відбирались. Судом першої інстанції не встановлено будь-яких обставин здійснення вказаних дій самим ОСОБА_1 . Таким чином, ОСОБА_1 не подавав будь-яких документів для проведення митного оформлення товарів по даній справі, а отже не може бути по даній справі суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України. Оскільки ОСОБА_1 взагалі не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на переміщення товарів по даній справі, як і не був суб`єктом подання документів для митного оформлення товарів, за таких обставин виключається його вина, що свідчить про відсутність складу правопорушення в його діях як за суб`єктивною стороною, так і за об`єктивною стороною.
Вказував, що судом першої інстанції встановлено, що товар, загальною вагою 1 000 000 кг., загальною вартістю 220 000 доларів США, експортований до Лівану, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару. Звертав увагу, що таке твердження не відповідає дійсним обставинам справи і матеріалам справи, оскільки в матеріалах справи відсутня копія будь-якого документу, який би це підтверджував. В копіях обох митних декларацій, долучених митницею (а. с. 33, 41) в графі «Умови поставки» зазначено DAP UA Бердянськ , тобто поставка товару здійснювалась до українського міста Бердянськ, не перетинаючи митний кордон з будь-якою іноземною державою, а тому на підставі чого митниця та суд першої інстанції зробили висновок про переміщення товару через митний кордон України, так само є незрозумілим, як і те, на підставі чого (яких матеріалів даної справи) товар, якщо він дійсно був переміщений через митний кордон України, митниця пропустила.
Наводив зміст ч. 1 ст. 467 МК України щодо строків накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, вказував, що по даній справі підставою для її порушення стало безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил «під час здійснення перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при вивезенні за межі митної території України сільськогосподарської продукції ТОВ «Сантес ЛТД». Митницею не вказується, в які дати вони здійснювали цю перевірку і виявили факт ліквідації угорської компанії по даній справі. Однак 07 грудня 2023 року їм вже було це відомо, оскільки вони направили запит до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України щодо встановлення факту реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності компанії-нерезидента «The Mark Global kft» на території Угорщини. За таких обставин останнім днем накладення адміністративного стягнення, або принаймні останнім днем звернення до суду по даній справі, є 07 червня 2024 року. 
Звертав увагу, що матеріали справи було направлено митницею до суду першої інстанції та зареєстровано судом 09 липня 2024 року, отже строк накладення адміністративного стягнення сплинув, а отже навіть з цієї процесуальної підстави адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не могло бути накладено.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 , захисник Сидоров А.І., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, та представник Координаційно-моніторингової митниці Григораш Д.І., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Частиною 1 ст. 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Зміст положень частини другої статті 495 МК України у взаємозв`язку із положеннями статті 489 МК України свідчить про те, що докази у справі про порушення митних правил повинні відповідати критерію належності, тобто повинні бути такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів, тобто ті документи, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 352 МК України (в редакції, чинній станом на час прийняття відповідної постанови; наразі 483 МК України встановлено відповідальність за аналогічні дії), може бути вчинене лише умисно.

Визнаючи ОСОБА_1 винним в порушенні митних правил, суд першої інстанції виходив з того, що товар «ячмінь...», загальною вагою 381 400 кг, загальною вартістю 2 039 094,08 грн, експортований до Лівану, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією типу ЕК 10 ДР від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товару «ячмінь...», документів (рахунок-фактури (інвойс) від 14 вересня 2021 року № SLD 050821-MKL/2 виставлений на виконання контракту від 05 серпня 2021 року № SLD 050821-MKL), що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, при цьому на момент переміщення транспортного засобу через митний кордон України, директором ТОВ «Сантес Лтд», від імені якого надавались та подавались документи під час переміщення транспортного засобу через митний кордон України і його митному оформленні, що містили неправдиві відомості, був ОСОБА_1 .

Апеляційний суд не може погодитися з такими висновками, враховуючи наступне.

За приписами частини сьомої статті 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 МК України наділений декларант.

Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Митний кодекс України нормою статті 257 вичерпно формулює поняття «декларування», яке здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05 жовтня 2006 року №227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Пунктом 8 статті 4 МК України визначено, що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Згідно з частини восьмою статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Судом першої інстанції було встановлено, що декларування товарів здійснювалось митним брокером ТОВ «ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР» (код ЄДРПОУ 41412030) ОСОБА_2 на підставі договору доручення від 30 червня 2021 року, №050-21МБ/Б укладеного з ТОВ «САНТЕС ЛТД» (код ЄДРПОУ 42621998), відповідно до ст. 417 Митного кодексу України, і що ОСОБА_2 в межах повноважень, наданих ст. 417 Митного кодексу України, подав до митного оформлення вищевказану митну декларацію та документи, зазначені в графі 44.

Разом із тим, такі висновки не ґрунтуються на доказах, наявних у справі, оскільки в матеріалах справи відсутня копія будь-якого договору доручення між ТОВ «ГРЕЙНЕКС-БРОКЕР» та ТОВ «САНТЕС ЛТД», а тому наявність будь-яких повноважень у ОСОБА_2 , який подавав документи для проведення митного контролю, нічим не підтверджується.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що пояснення від ОСОБА_2 з даного приводу митним органом не відбирались, як і не встановлено будь-яких обставин здійснення декларування товару самим ОСОБА_1 . 

Таким чином, доказами, долученими до протоколу про порушення митних правил № 0086/126000/24 від 30 квітня 2024 року, не підтверджується, що ОСОБА_1 подавав будь-які документи для проведення митного оформлення товарів по даній справі, а отже він не може бути по даній справі суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України. 

Оскільки митним органом не доведено, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії, спрямовані на переміщення товару «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом...», загальною вагою 1 100 000 кг, загальною вартістю 220 000 дол. США, як і не був суб`єктом подання документів для митного оформлення товарів, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність його вини, що свідчить про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 як за суб`єктивною стороною, так і за об`єктивною стороною.

Крім того, встановивши, що товар «український ячмінь 3 класу, не насіннєвий, врожай 2021 року, насипом...», загальною вагою 1 100 000 кг, загальною вартістю 220 000 дол. США, експортований до Лівану, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 15.09.2021 № UA112050/2021/2238 та переміщений через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, суд першої інстанції залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження переміщення товару через митний кордон України. 

Так, в копіях обох митних декларацій, долучених митницею (а. с. 33, 41) в графі «Умови поставки» зазначено DAP UA Бердянськ .

Правилами Інкотермс визначено базисні умови постачання, які об`єднано в чотири групи (E, F, C і D), у міру збільшення обов`язків продавця. Відповідно до правил Інкотермс, умови постачання Delivered At Place (DAP) означають поставку в зазначеному місці.

Наведене означає, що поставка товару за митною декларацією від 15 вересня 2021 року № UA112050/2021/2238 мала здійснюватися до українського міста Бердянськ, не перетинаючи митний кордон з будь-якою іноземною державою, а тому суд першої інстанції зробив передчасний та помилковий висновок про факт переміщення товару через митний кордон України, що додатково свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Таким чином, до протоколу про порушення митних правил митним органом не долучено жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі, а отже, висновки митного органу та суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що є неприпустимим з огляду на вимоги чинного законодавства.
Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини справи та норми законодавства, апеляційний суд приходить до висновку про помилковість висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, з огляду на те, що до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про подання ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 як директора ТОВ «Сантес ЛТД», були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару.

Разом із тим, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , що з урахуванням обізнаності митного органу про ліквідацію угорської компанії «The Mark Global kft» станом вже на 07 грудня 2023 року, останнім днем накладення адміністративного стягнення, або принаймні останнім днем звернення до суду по даній справі, є 07 червня 2024 року, і оскільки матеріали справи було направлено митницею до суду першої інстанції та зареєстровано судом 09 липня 2024 року, строк накладення адміністративного стягнення сплинув.

Так, згідно ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом. 

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2023 року Координаційно-моніторинговою митницею лише направлено запит (вих. від 07.12.2023 № 7.9-1/7.9-24-1/13/3986) до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України щодо встановлення факту реєстрації та здійснення фінансово-господарської діяльності компанії-нерезидента «The Mark Global kft» (Budapest, Honved u. 8. I. em. 2., Hungary) на території Угорщини, а також щодо осіб, які її очолюють, вид діяльності, статус та дату її реєстрації/ліквідації.
23 лютого 2024 року на адресу Координаційно-моніторингової митниці надійшов лист від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України № 29776-2024 з копією відповідей правоохоронних органів Угорщини, з якої митним органом встановлено, що відповідно до відповіді правоохоронних органів Угорщини, компанія «The Mark Global kft» (Hungary) 02 липня 2021 року оголошена ліквідованою. 

Враховуючи, що відповідь на запит митного органу надійшла 23 лютого 2024 року, ця дата є моментом фактичного виявлення правопорушення, а протокол про порушення митних правил № 0086/126000/24 від 30 квітня 2024 року надійшов до суду 09 липня 2024 року, тобто у шестимісячний строк з моменту виявлення правопорушення, то слід вважати, що строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про порушення митних правил та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявною сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Установивши, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 МК України, апеляційний суд приходить до висновку про закриття провадження по справі відносно останнього.

Крім того, ОСОБА_1 просив повернути стягнені з нього грошові кошти в загальному розмірі 935779,80 грн., на підтвердження чого надав виписки з рахунку про списання коштів за виконавчим провадженням.

Відповідно до ст. 296 КУПАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість. Відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконним накладенням адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або виправних робіт, провадиться в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 528 Митного кодексу України зазначено, що у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Водночас, оскільки із доказів, наданих ОСОБА_1 , не можна дійти беззаперечного висновку, що стягнуті з нього за виконавчим провадженням грошові кошти стосувалися саме справи 761/24930/24, в матеріалах справи відсутня довідка державного виконавця щодо розміру грошових коштів, стягнутих в межах виконавчого провадження саме по справі, що переглядається, клопотання ОСОБА_1 про повернення суми штрафу не підтверджено належними та допустимими доказами та підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, суд, 

п о с т а н о в и в :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні ч. 1 ст. 483 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності, якою ОСОБА_1 визнано винним в порушенні ч. 1 ст. 483 МК України та притягнуто до адміністративної відповідальності, скасувати та прийняти нову постанову.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винним в порушенні ч. 1 ст. 483 МК України закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.