УХВАЛА

25 червня 2026 року
м. Київ
справа № 761/1885/23
провадження № 61-8005ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,
Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року в справі за позовом Комунального підприємства «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2023 року Комунальне підприємство «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (далі - КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») та Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (далі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:
стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за спожиті послуги за період з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2022 року в сумі 106 490,99 грн (з них основна сума заборгованості 38 417,03 грн; інфляційні нарахування складають 55 514,20 грн; 3% річних складає 12 559,76 грн) та судовий збір в рівних долях, тобто по 798,68 грн з кожного відповідача; 
стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01 вересня 2010 року по 
30 червня 2022 року в сумі 57 455,03 грн (з них основна сума заборгованості - 27 164,48 грн; інфляційні нарахування - 24 589,33 грн; 3% річних - 5 701,22 грн);
стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги з 01 вересня 2010 року по 30 червня 2022 року в сумі 3 233,85 грн 
(з них основна сума заборгованості 2 829,00 грн; інфляційні нарахування - 366,12 грн; 3% річних - 38,73 грн).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року позов залишено без задоволення.
Постановою Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року апеляційну скаргу КП з обслуговування житлового фонду Шевченківського району 
м. Києва та КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - задоволено. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. 
Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за спожиті послуги в загальній сумі 106 490 грн 99 коп., що складається з: 
38 417 грн 03 коп. - сума основної заборгованості, 55 514 грн 20 коп. - інфляційні втрати, 12 559 грн 76 коп. - три відсотки річних.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги в загальній сумі 57 455 грн. 03 коп., що складається з: 27 164 грн 48 коп. - сума основної заборгованості, 
24 589 грн 33 коп. - інфляційні втрати, 5 701 грн 22 коп. - три відсотки річних.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_3 на користь КП «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги в загальній сумі 3 233 грн. 85 коп., що складається з: 2 829 грн - сума основної заборгованості, 366 грн 12 коп. - інфляційні втрати, 38 грн 73 коп. - три відсотки річних.
Здійснено розподіл судових витрат. 

15 червня 2026 року засобами поштового ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року. 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК Українипередбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги на загальну суму 167 179, 87 грн.
Отже, справа № 761/1885/23 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(3 328 грн х 250 = 832 000,00 грн). 
Касаційна скарга заявника та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну та предмет позову, складність справи та значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання про поновлення строку та клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року в справі за позовом Комунального підприємства «Керуючої компанії з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» та Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3  про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:	М. Є. Червинська  І. А. Воробйова В. М. Коротун