ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/799/26 
Провадження №3/477/397/26 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року місто Миколаїв
Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Семенова Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення 
ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем-консультантом магазину «Кошик», мешканки АДРЕСА_1 , 
- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ВАБ №219053, 17 лютого 2026 року о 19 год. 47 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачених статею 12 Закону України «Про охорону дитинства» та пунктом 2 статті 150 Сімейного кодексу України, не піклувалась про здоров`я дитини, її духовний та моральний розвиток, внаслідок чого ОСОБА_3 здійснювала навмисне самопошкодження шляхом нанесення собі різаних ран по всьому тілу для фотографування цього та публікування у месенджер каналі додатку «TELEGRAM» БК471637. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 вину за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не визнала та пояснила, що вона приділяє достатньо уваги вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та намагається всіляко їй допомогти. Дитина відвідує психіатра та психолога у зв`язку з тим, що не контролює свою поведінку та проявляє агресію до себе та оточуючих людей. Крім того, для неї є характерною маніпулятивна поведінка, коли вона погрожує завдати собі пошкоджень. Останнім часом донька стала палити та вживати енергетичні напої, її поведінка загалом погіршилась. Пояснила, що вона зверталася у службу у справах дітей у зв`язку з тим, що донька має проблеми у школі, зокрема з приводу булінгу зі сторони однокласників. У зв`язку з цим вона завдає собі різані рани. Зі слів психіатра, таким чином вона себе заспокоює.
Заслухавши поясненя ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На підтвердження вини особи суду мають бути надані докази, які підтверджують суб`єктивний та об`єктивний склад правопорушення.
Згідно частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.
За диспозицією частини 1 статті 184 КУпАП настає адміністративна відповідальність батьків за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків.
Тобто частина перша статті 184 КУпАП є бланкетною нормою і при кваліфікації дій правопорушника за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма законодавства порушена.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 25 березня 2026 року серії ВАБ №219053 слідує, що 17 лютого 2026 року о 19 год. 47 хв. у АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , передбачених статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» та пунктом 2 статті 150 Сімейного кодексу України, не піклувалась про здоров`я дитини, її духовний та моральний розвиток, внаслідок чого ОСОБА_3 здійснювала навмисне самопошкодження шляхом нанесення собі різаних ран по всьому тілу для фотографування цього та публікування у месенджер каналі додатку «TELEGRAM» БК471637. 
Статею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.
Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Порядок і розміри відшкодування витрат на перебування дитини в прийомній сім`ї, сім`ї патронатного вихователя, дитячому будинку сімейного типу, будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, школі-інтернаті чи іншому закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлюються законодавством.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я та безпечні умови життя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
У разі відмови від надання дитині необхідної медичної допомоги, якщо це загрожує її здоров`ю, батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність згідно з законом. Медичні працівники у разі критичного стану здоров`я дитини, який потребує термінового медичного втручання, зобов`язані попередити батьків або осіб, які їх замінюють, про відповідальність за залишення дитини в небезпеці.
Батьки або інші законні представники дитини мають право отримувати інформацію щодо порядку та умов проходження їхньою дитиною, яка постраждала від насильства або жорстокого поводження, стала свідком насильства або жорстокого поводження, відповідних програм для таких осіб.
Таким чином, вказана стаття має вісім частин, у зв`язку з чим посилання у протоколі про адміністративне правопорушення на вказану статтю без зазначення її частини є неконкретизованим щодо батьківських обов`язків, невиконання яких інкриміноване ОСОБА_1 .
Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодних доказів, які б дали можливість суду встановити зазначені фактичні обставини правопорушення, які підлягають обов`язковому встановленню в ході розгляду справи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними і достатніми доказами.
Протокол про адміністративне правопорушення містить опис обставин, які особа, уповноважена складати протокол, вважає встановленими на час його складення, отже, може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими доказами, визначеними статтею 251 КУпАП.
При цьому, обов`язок щодо надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.
Притягнення до адміністративної відповідальності обумовлює певні обмеження щодо особи, тому складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути лише з обґрунтованих підстав.
Враховуючи вище наведене, суд вважає неприпустимим формальний підхід з притягнення особи до адміністративної відповідальності без наявності доказів, що підтверджують склад певного правопорушення. 
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне провадження у даній справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.
Керуючись статтями 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП закрити за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М. Семенова