ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 червня 2026 року м. Житомир  
справа № 240/23615/25
категорія 106020200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Горовенко А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_4 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,- 

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не виплаті індексації грошового забезпечення за період з 21.06.2008 по 16.06.2016;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 21.06.2008 по 01.01.2016 наростаючим підсумком та за період з 01.01.2016 по 16.06.2016 включно із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) – січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 21.06.2008 по день фактичної виплати індексації;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , що є правонаступником військової частини НОМЕР_5 , яка полягає у не виплаті індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби у Військовій частині НОМЕР_5 , а саме з 18.06.2016 по 03.12.2016;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , яка є правонаступником Військової частини НОМЕР_5 , нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 18.06.2016 по 03.12.2016 включно із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) – січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не виплаті індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати Вйськову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) – січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 21.08.2021 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 18.06.2016 по день фактичної виплати індексації;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 , щодо виплати йому індексації грошового забезпечення без урахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 за період з 25.08.2021 по 31.12.2022;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 25.08.2021 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, обчисливши щомісячний розмір індексації як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з урахуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 25.08.2021 по день фактичної виплати індексації.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що нарахування грошового забезпечення позивачу проводилося не в повному обсязі, зокрема, за період проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 з 21.06.2008 по 16.06.2016, та у Військовій частині НОМЕР_5 (правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_2 ) з 18.06.2016 по 03.12.2016 індексація грошового забезпечення не виплачена із застосуванням - січень 2008 року.
Також вказав, що Військова частина НОМЕР_2 , у якій позивач безпосередньо проходив військову службу у період з 03.12.2016 по 21.08.2021, та Військова частина НОМЕР_3 , у якій позивач проходив військову службу у період з 25.08.2021 по 07.04.2023, протиправно проігнорували вимоги абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у зв`язку з чим порушили, на думку позивача, порушили його право на отримання належного грошового забезпечення.
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
28 жовтня 2025 року від Військової частини НОМЕР_3 , через систему "Електронний суд", надійшов відзив на позовну заяву (за вх. №78448/25), у якому, зокрема, просить залишити без розгляду позовну заяву, в частині пред`явлених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку з пропуском позивачем процесуального строку звернення до суду, а у разі продовження розгляду справи по суті - відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд зазначає, що згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року, суд визнав поважними, вказані представником позивача, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наведені Військовою частиною НОМЕР_3 підстави для залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду відсутні.
В обґрунтування своєї правової позиції Військова частина НОМЕР_3 зазначає, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження (довідки, розрахунки) які б відображали грошове забезпечення позивача а також суми індексації (можливої індексації) за лютий-березень 2018 року, відтак визначити наявність права на виплату позивачу можливої індексації-різниці та її розмір без наявності такої інформації неможливо.
Вказує, що з серпня 2021 року по грудень 2022 року позивачу було нарахована та виплачена індексація з урахуванням базового місяця - березень 2018 року у розмірі 14622,72 грн, що, на думку відповідача, відповідає вимогам Порядку №1078.
Крім цього Військова частина НОМЕР_3 вважає, що розрахунок індексації грошового забезпечення, у відповідності до положень Порядку №1078 та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", є компетенцією (дискреційною функцією) відповідача як органу, в якому позивач отримував грошове забезпечення, а тому визначення здійснити обчислення щомісячного розміру індексації у конкретному розмірі чи з визначенням конкретного «базового» місяця – у контексті обставин даної справи, є втручанням у дискреційні повноваження Військової частини НОМЕР_3 .
02 грудня 2025 року від Військової частини НОМЕР_1 , через систему "Електронний суд", надійшов відзив на позовну заяву (за вх. №86053/25), у прохальній частині якого просить поновити строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Дослідивши доводи клопотання, суд вважає за можливе поновити відповідачу строк на подання відзиву та приймає такий відзив до розгляду. 
Крім цього, у прохальній частині відзиву відповідач просить залишити без розгляду позовну заяву у зв`язку з пропуском позивачем процесуального строку звернення до суду.
Суд зазначає, що частиною 2 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у редакції до 19.07.2022, було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст.233 КЗпП, в редакції від 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених ч.2 цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ст.116).
Тобто, з 19.07.2022 трудовим законодавством змінено правове регулювання строку звернення з позовом до суду щодо стягнення належної заробітної плати, а саме встановлено тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Суд вважає, що на предмет спору, в частині пред`явлених позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , а саме за період з 21.06.2008 по 16.06.2016, з урахуванням вимог ст.58 Конституції України щодо незворотності дії закону у часі, не може розповсюджуватися дія правової норми, що набрала чинності після їх виникнення, так як таке правове регулювання звужує права та законні інтереси особи.
Таким чином, доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними.
В обґрунтування своєї правової позиції Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що оскільки місяць збільшення тарифної ставки (окладу) став базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення лише після 01.12.2015, то твердження позивача про застосування січня 2008 року як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення в період з 21.06.2008 по 01.01.2016 є помилковими.
Також вказує, що оскільки частина позовних вимог позивача стосуються періоду його служби до 01.12.2015, у визначенні базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача необхідно використовувати не січень 2008, а відповідний місяць підвищення грошового забезпечення позивача, яке було більшим від суми індексації за відповідний місяць.
Крім цього зазначає, що з 01.01.2016 грошове забезпечення військовослужбовцям було значно збільшено за рахунок збільшення розмірів їх грошової винагороди. Отже сума підвищення грошового доходу за рахунок постійних її складових в січні 2016 року в порівнянні з груднем 2015 року перевищує суму індексації, а відповідно січень 2016 року слід вважати базовим при проведенні індексації.
Наголошує, що повноваження відносно обрахунку індексації, покладається на відповідача.
13 травня 2026 року від Військової частини НОМЕР_2 , через систему "Електронний суд", надійшов відзив на позовну заяву (за вх. №34674/26) у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування своєї правової позиції вказує, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 у період з 03.12.2016 по 21.08.2021.
Водночас зазначає, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_5 у період з 18.06.2016 по 03.12.2016 та відповідно отримував грошове забезпечення у тому числі і оспорюванні види.
Наголошує, що Військова частина НОМЕР_5 перебувала у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 з 01.07.2015 до 28.01.2023, яка до цього перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України «Про проведення додаткових заходів у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України в 2022 році» №39дск від 03.09.2022 Військова частина НОМЕР_2 є правонаступником Військової частини НОМЕР_5 .
Вказує, що у спірних правовідносинах Військова частина НОМЕР_2 та Військова частина НОМЕР_5 діяла в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.
Крім цього зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_2 виконані усі покладені на неї обов`язки та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у повному розмірі за період проходження військової служби з моменту наявного фінансового ресурсу у Військовій частині НОМЕР_2 .
Ухвалою суду від 27 травня 2026 року до участі в адміністративній справі №240/23615/25 залучено, як співвідповідача - Військову частину НОМЕР_4 .
08 червня 2026 року від Військової частини НОМЕР_4 , через систему "Електронний суд", надійшла заява (за вх. №42171/26) про зупинення провадження у справі.
18 червня 2026 року від Військової частини НОМЕР_4 , через систему "Електронний суд", надійшов відзив на позовну заяву (за вх. №45471/26) у прохальній частині якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_4 у повному обсязі.
Зокрема вказує, що позивач у спірний період, хоч і проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , проте перебував на фінансовому забезпеченні виключно у Військовій частині НОМЕР_3 (розпорядник коштів третього рівня). 
Зазначає, що Військова частина НОМЕР_4 не нараховувала та не виплачувала грошове забезпечення позивачу, а оскільки спір стосується саме розрахунку грошового забезпечення - є неналежним відповідачем у цій справі.
Також вказує, що позивачем жодним чином не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому вважає, що такі вимоги є необґрунтованими.
Відповідно до ухвали суду від 23.06.2026 у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_4 про зупинення провадження у справі №240/23615/25 відмовлено.
Відповідно до положень ч.5 ст. 262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у періоди з 21.06.2008 по 16.06.2016 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з 18.06.2016 по 03.12.2016 у Військовій частині НОМЕР_5 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_2 , з 03.12.2016 по 21.08.2021 безпосередньо у самій Військовій частині НОМЕР_2 , та з 25.08.2021 по 07.04.2023 - у Військовій частині НОМЕР_4 , яка перебуває на фінансовому забезпечені Військової частини НОМЕР_3 , що відповідачами не заперечується.
З метою отримання від Військової частини НОМЕР_1 інформації щодо проведеної виплати індексації грошового забезпечення позивача, його представником 06.06.2025 здійснено відповідний адвокатський запит.
Листом від 14.06.2025 Військова частина НОМЕР_1 відмовилася надавати запитувану інформації у зв`язку з тим, що вона є з обмеженим доступом оскільки в ній розкриваються персональні дані особи щодо якої здійснено запит.
Представник позивача 30.08.2025 повторно звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом, однак 05.09.2025 отримав лист-відмову у наданні запитуваної інформації з аналогічним обґрунтуванням.
Листом від 18.06.2025 №692/13942 Військова частина НОМЕР_2 на адвокатський запит представника позивача повідомила, що Військову частину НОМЕР_2 визначено правонаступником розформованої Військової частини НОМЕР_6 , відповідно до внутрішнього аудиту фінансово-господарської діяльності Військової частини НОМЕР_5 за період з 01.07.2019 по 24.10.2022.
Також зазначено, що оскільки Військова частина НОМЕР_5 була розформована, а всі документи, у тому числі усі розрахунково-платіжні відомості та первинна документація на підставі якої здійснювалось нарахування грошового забезпечення, у період до 01.01.2017 були здані в Одеський територіальний архівний відділ Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а у період з 01.01.2017 по 01.01.2023 були здані в Галузевий архів Міністерства оборони України м. Київ згідно Акту від 31.01.2023 №92.
На адвокатський запит від 19.07.2025 №187-аз/2025 Одеський територіальній архівний відділ Галузевого державного архіву Міністерства оборони України надав архівну довідку, у якій зазначено, що в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення офіцерам, прапорщикам та військовослужбовцям за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_7 (в тому числі в/ч польова пошта НОМЕР_8 ) відображені нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 за червень-листопад 2016 року в наступних розмірах: грошова одиниця нарахувань "грн, коп".
Крім цього у примітках до довідки вказано, що за січень-травень 2016 року ОСОБА_1 не значиться в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення офіцерам, прапорщикам та військовослужбовцям за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_7 , роздавальна відомість на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям в/ч пп НОМЕР_9 за грудень 2016 року відсутня.
На адвокатський запит від 18.07.2025 №188-аз/2025 Галузевий архів Міністерства оборони України надав архівну довідку зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 з 18.06.2016 був зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення при військовій частині польова пошта НОМЕР_10 . Також встановлено, що 03.12.2016 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, справи та посаду здав і вибув до нового місця служби.
Зазначено, що документи Військової частини НОМЕР_11 за період з січня 2014 року на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.
Крім цього зазначено, що Військова частина польова пошта НОМЕР_9 (з 31 жовтня 2016 року - військова частина НОМЕР_6 ) за період з січня по грудень 2016 року знаходилась на фінансовому забезпеченні при військовій частині польова пошта НОМЕР_10 . 
На адвокатський запит від 15.09.2025 №236-аз/2025 Військова частина НОМЕР_2 повідомила зокрема, що Військовою частиною НОМЕР_2 відповідно до вимог чинного законодавства виконано усі покладені на неї обов`язки та виплачено грошове забезпечення у повному розмірі за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .
Листом від 03.07.2025 №843/3091 Військова частина НОМЕР_3 , на адвокатські запити представника позивача, повідомила, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 (яка перебуває на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 ). Виплата індексації та грошового забезпечення у вказані періоди проводилась у розмірах, в порядку та у спосіб, що визначені вимогами чинного законодавства.
Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання належної виплати індексації грошового забезпечення, з метою його відновлення, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправними дії та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 21.06.2008 по 01.01.2016 наростаючим підсумком та за період з 01.01.2016 по 16.06.2016 включно із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) - січень 2008 року, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року №491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з п. 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до п.5 Порядку №1078 (проведення індексації грошових доходів населення) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Враховуючи наведене вбачається, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації
Тобто, за умови підвищення посадового окладу в січні 2008 року останній виступає базовим, а з лютого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
Крім того, на момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до п.13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою позивач пов`язує встановлення базового місяця індексації.
Вказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01 березня 2018 року.
Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 по 01.03.2018, суд зазначає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.
Саме тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визначення базового місяця для проведення індексації січень 2008 підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з наказом Міністерства оборони України №90 від 01.03.2018 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до наказу, в результаті чого збільшилися посадові оклади військовослужбовців.
Отже, починаючи з березня 2018 року, базовим місяцем для розрахунку індексації є відповідно березень 2018 року.
Згідно з п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Таким чином місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Крім того, згідно з ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Отже, у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу у місяці підвищення береться за 1 або 100%, тобто місяць підвищення вважається базовим і індексація в цьому місяці не проводиться, якщо сума підвищення заробітної плати (у базовому місяці враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру) перевищить суму індексації. Починаючи з наступного за базовим місяця наростаючим підсумком розраховується індекс для проведення подальшої індексації.
Крім того, суд зауважує, що Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 (Постанова №1013), якою п.5 Порядку №1078 викладено в новій редакції:
"5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку".
Тобто, починаючи з 09.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.
Пунктом 1 Постанови №1013 внесено зміни до Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що призвело до збільшення посадових окладів працівників, заробітна плата яких обчислюється за вказаною тарифною сіткою.
Відповідно до п.3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Виходячи з системного аналізу п.1-3 Постанови №1013, базовий місяць січень 2016 року застосовується для подальшої індексації заробітної плати за посадами, оклади (тарифні ставки) за якими підвищилися в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Постанови №1013, що відповідає положенням п.5 Порядку №1078 в редакції з 09.12.2015.
При цьому відсутні підстави вважати, що абз.2 п.3 Постанови №1013 встановлює базовий місяць для обчислення індексації, оскільки вказана правова норма містить застереження про те, що обчислення індексу споживчих цін здійснюється відповідно до Порядку №1078 в редакції з 09.12.2015. Тобто, абз.2 п.3 Постанови №1013 є бланкетною нормою, яка не може тлумачитися без урахування положень Порядку №1078.
В свою чергу Порядок №1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).
Станом на момент виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 №1294, яка набрала чинності 01.01.2008.
Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова №704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Згідно з п.5 Порядку №1078 в редакції вказаної Постанови №1013 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Проте, відповідачем в ході розгляду справи не надано жодного доказу щодо підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач.
Суд також вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 викладено в новій редакції пункт 10-2 Порядку №1078, якою в тому числі внесено зміни: поширено його положення для новоприйнятих працівників, та застосовується з 1 грудня 2015 року:
«Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник».
При цьому, загальне правило визначення базового місяця для нарахування індексації встановлено у п. 5 Порядку № 1078:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
З огляду на викладене, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. В свою чергу, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Тобто, з 1 грудня 2015 року змінились правила визначення базового місяця для новоприбулих працівників, в т.ч. і військовослужбовців, і Порядок № 1078 з вказаної дати більше не містив правила, що таким базовим місяцем є місяць прийняття особи на роботу (у спірних правовідносинах місяць призову на військову службу). Єдиним правилом визначення базового місяця стало таке базовим для нарахування індексації є місяць підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець). Іншого правила з 1 грудня 2015 року чинне законодавство не містило.
Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 21.06.2008 по 30.11.2015 з урахуванням базового місяця січень 2008 року задоволенню не підлягають, оскільки позивач помилково просить застосувати приписи Порядку №1078, у редакції постанови КМУ від 09.12.2015 №1013, до спірних правовідносин, які виникли до 01.12.2015.
Водночас суд дійшов висновку, що відповідач, починаючи з грудня 2015 року повинен застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, яку суд враховує при вирішенні спору в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, і відповідно до якої з 01 грудня 2015 року для нарахування індексації грошового забезпечення як базовий місяць має застосовуватися січень 2008 року.
Підсумовуючи наведене, індексація грошового забезпечення позивача за період саме з 01.12.2015 по 16.06.2016 підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача в цій частині позовних вимог підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 16.06.2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, та як наслідок зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 16.06.2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо частини позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 , яка є правонаступником Військової частини НОМЕР_5 , щодо не виплати індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_5 , а саме з 18.06.2016 по 03.12.2016, а також щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати індексації грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням для обчислення індексації місяця підвищення тарифної ставки (окладу) – січень 2008 року, суд зазначає наступне.
Як вже зазначено судом, місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Разом з тим, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком № 1 до Постанови №1294.
Підвищення тарифних ставок (окладів) після 01.01.2008, в тому числі в період перебування позивача на службі (зокрема до 01.03.2018), яке є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації, не відбувалося.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" від 09.12.2015 №1013 (Постанова №1013) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є не місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а саме місяць, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.
Тобто, після прийняття Постанови №1013 місяцем обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації військовослужбовців є місяць наступний за місяцем, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець згідно з постановою Кабінету Міністрів України.
При цьому, обчислення такого індексу за даними правилами відбувається незалежно від того, коли військовослужбовець прийнятий на військову службу, коли перемістився на посаду з більшим посадовим окладом, коли встановлено чергове військове звання або встановлені різні надбавки, доплати і премії.
Водночас, обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року лише за умов виконання абзацу 1 пункту 3 Постанови №1013, тобто за умов вжиття заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати). Проте, відповідного збільшення посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) з 01.12.2015 не відбулось.
Разом з тим, суд звертає увагу на положення Постанови №1078 (в редакції Постанови №1013), якими визначено, що базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення є місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці є спеціальними по відношенню до положень Постанови №1013.
При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.
Оскільки спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає базовий місяць для нарахування індексу споживчих цін є Постанова №1078, то саме вказана така і підлягає застосуванню.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення.
Тобто, з дати підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, на підставі Постанови №1294, яка набрала чинності 01.01.2008, наступне підвищення розміру грошового забезпечення відбулось на підставі Постанови №704, яка набрала чинності 01.03.2018.
Відповідно до даних Державної служби статистики України індекс споживчих цін у 2015 році (грудень до грудня попереднього року) становив 143,3%; у 2016 році (грудень до грудня попереднього року) становив 112,4%; у 2017 році (грудень до грудня попереднього року) становив 113,7%; у 2018 році (грудень до грудня попереднього року) становив 109,8%.
Таким чином, у 2016-2018 році грошове забезпечення позивача підлягало обов`язковій індексації, оскільки величина індексу споживчих цін за цей період перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Індексація грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 підлягає обчисленню з урахуванням як базового місяця січня 2008 року, а після 01.03.2018 - березня 2018 року. Водночас, усі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у період з січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.
Як встановлено судом, позивач у період з 18.06.2016 по 03.12.2016 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_5 , яка в цей час перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 .
Суд вказує, що механізм фінансового забезпечення, зокрема, військових частин Збройних Сил України, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, визначається правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280 (далі - Правила).
Пунктом 1.5 розділу 1 цих Правил закріплено, що військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив.
Командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.
Зазначений пункт Правил містить положення, згідно яких первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та ніші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.
Системний аналіз наведених положень, дає підстави для висновку, що підготовка та організація оформлення документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, у тому числі в частині нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців, у період зокрема з 18.06.2016 по 03.12.2016 належали до повноважень командира Військової частини НОМЕР_5 , у якій позивач проходив службу.
У своєму відзиві Військова частина НОМЕР_2 зазначила, що Військова частина НОМЕР_5 перебувала у підпорядкуванні та на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 з 01.07.2015 до 28.01.2023, яка до цього перебувала на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 .
Також вказує, що відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України «Про проведення додаткових заходів у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України в 2022 році» №39дск від 03.09.2022 Військова частина НОМЕР_2 є правонаступником Військової частини НОМЕР_5 .
Зважаючи на викладене, з метою ефективного способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів позивача, суд вважає за доцільне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_5 щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 18.06.2016 по 03.12.2016 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 18.06.2016 по 03.12.2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Також суд вважає за можливе визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018 та, як наслідок, зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Щодо позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.08.2021 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, а також щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 25.08.2021 по 31.12.2022 із врахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції, яка діє з 15 березня 2018 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Тобто, він є базовим для обчислення індексу споживчих цін.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
При цьому, у разі підвищення посадових окладів у місяці, в якому право на індексацію ще не виникло, такий місяць є базовим.
Згідно з Постановою №704, яка набрала чинності 01 березня 2018 року, затверджено нові збільшені схеми тарифних розрядів та ставок за посадами та тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців.
З огляду на зазначене, березень 2018 року, в якому відбулось підвищення посадового окладу позивача та, відповідно, і інших складових грошового забезпечення, є базовим для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.
Тим часом, відповідно до абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078, у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У своїй позовній заяві позивач вказує, відповідач при визначенні розмірів належної індексації в період з 01.03.2018 по день виключення зі списків особового складу не врахував положення пункту 5 Порядку №1078 та не визначив розмірів належної в березні 2018 року індексації та не врахував різницю між розміром індексації та розміром підвищення грошового забезпечення позивача в березні 2018 року.
На думку позивача, саме в такому розмірі (в розмірі різниці між сумою індексації та сумою підвищення грошового забезпечення) відповідач мав щомісячно виплачувати позивачу індексацію в період з 01.03.2018 по день виключення зі списків особового складу, проте в період з 01.03.2018 по день виключення зі списків особового складу відповідач виплачував індексацію в значно меншому розмірі.
Суд зазначає, що відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку №1078, до визначеної (згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).
Тобто, відповідач зобов`язаний був з березня 2018 року виплачувати суму індексації грошового забезпечення, визначену на підставі наведених вище положень Порядку №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 квітні 2020 року по справі №816/1728/16, від 02 листопада 2022 року у справі №120/12718/21-а (пункти 32, 33), від 22 грудня 2022 року у справі №380/14479/21 (пункт 28), а також у постановах Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2022 року у справі №580/7036/21, від 20 липня 2022 року у справі №640/10816/21, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі №380/11396/21, Першого апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі №360/3307/20, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року у справі №120/7242/21-а, від 24 грудня 2021 року у справі №600/1754/20-а.
Додатково суд зауважує, що у вказаних вище справах Верховним Судом було встановлено, що «для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів). Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Тобто, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі вищенаведених положень Порядку №1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.».
Відмовляючи у задоволенні касаційних скарг, Верховний Суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення за період з березня 2018 року по грудень 2018 року нарахована та виплачена позивачеві в грудні 2018 року, при цьому, обґрунтованих доводів, які б вказували на те, що розмір індексації був розрахований неправильно, позивач не навів.
Таким чином, зважаючи на доводи позивача, а саме, щодо твердження того, що підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року не перевищувало суму індексації, що у свою чергу, відповідачем не спростовано, суд дійшов висновку, що зазначене є підставою для застосування відповідачем при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 року №141.
Аналогічна позиція викладена у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі №620/5505/22.
Також суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог Закону №1282-XII та Порядку №1078 обов`язок визначення розміру підвищення грошового доходу працівника та суми індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу, а також встановлення факту перевищення розміру підвищення грошового доходу працівника над сумою індексації, що склалася у місяці його підвищення з метою вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) покладається безпосередньо на роботодавця.
Крім цього, суд враховує, що Законом України від 03.11.2022 №2710-ІХ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" зупинено у 2023 році дію Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Тож у 2023 році проведення індексації грошового забезпечення, в тому числі і військовослужбовців, не здійснюється з огляду на імперативні приписи Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
Наведена норма Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" у 2023 році була чинною, неконституційною не визнана, а тому мала застосовуватись відповідачем.
Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 03.12.2016 по 21.08.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.08.2021 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 серпня 2021 року, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 25.08.2021 по 07.04.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 , яка перебуває на фінансовому забезпечені Військової частини НОМЕР_3 .
Як вже зазначено вище, механізм фінансового забезпечення, зокрема, військових частин Збройних Сил України, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, визначається правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22 травня 2017 року №280.
З аналізу вказаних Правил можна дійти висновку, що підготовка та організація оформлення документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини, у тому числі в частині нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовців, у період виникнення спірних правовідносин належали до повноважень командира Військової частини НОМЕР_4 , в якій позивач проходив службу.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 щодо неврахування вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 25.08.2021 по 31.12.2022, зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 оформити належним чином та подати до Військової частини НОМЕР_3 відомість доплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 25 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 , на підставі наданої Військовою частиною НОМЕР_4 відомості, доплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 25 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати по день фактичної виплати, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок №159).
Стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (далі - Закон №2050-ІІІ) визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі №2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до статті 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою КМУ затверджено Порядок №159.
Пункти 1-3 Порядку №159 аналогічні положенням Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Передбачено, що компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Абзацом 1 пункту 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Отже, суд дійшов висновку, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані, але були затриманні строки їх виплати.
Таким чином, вимога позивача про нараховування та виплату компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки відповідні суми заборгованості ще не були виплачені.
Вказане також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 грудня 2025 року у справі №420/13975/24, від 14 травня 2025 року у справі №160/672/24, від 19 червня 2025 року у справі №580/11000/23 та від 03 грудня 2025 року у справі №520/25464/23, де, зокрема, Суд наголосив на передчасності вимог позивача про нараховування і виплату компенсації до дня повної виплати сум недоплаченої пенсії відповідно до Закону № 2050-III.
Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем в порушення ч.2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявними у матеріалах справи доказами спростовано правомірність протиправних дій відповідача щодо не виплати індексації грошового забезпечення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_12 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_14 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 ) та Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_16 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 16 червня 2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 16 червня 2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_5 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 18.06.2016 по 03.12.2016.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 , як правонаступника Військової частини НОМЕР_5 , здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18.06.2016 по 03.12.2016 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.12.2016 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 серпня 2021 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 серпня 2021 року з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_17 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 оформити належним чином та подати до Військової частини НОМЕР_18 відомість доплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 25 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 , на підставі наданої Військовою частиною НОМЕР_4 відомості, виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25 серпня 2021 року по 31 грудня 2022 року, з урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 30 червня 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко