ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3618/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Мачульського В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач ) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 06.02.2026 №032350034759 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язати зарахувати до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ половину періоду навчання з 14.10.1998 року до 04.07.2000 року у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, що становить 10 місяців та 11 днів та повторно розглянути заяву від 30.01.2026 про призначення пенсії відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру», з врахуванням висновків суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 30.01.2026 звернулася до ГУ ПФУ у Волинської області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру». Рішенням від 06.02.2026 №032350034759 йому відмовлено в призначенні даного виду пенсії, оскільки відсутній необхідний стаж за вислугою років, який становить 24 роки 02 місяці 05 днів. У вказаному рішенні відповідачем не наведено причин відмови та порядку здійснення ним обрахунку цієї вислуги. Звернувшись до ГУ ПФУ у Волинській області отримав роз`яснення, що до вислуги років, що дає право на відставку відповідачем не було зараховано період його навчання з 14.10.1998 року до 04.07.2000 року у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, що становить 10 місяців та 11 днів. Вважає, що дана відмова пенсійного органу не відповідає вимогам законну, оскільки він має 25 річний стаж за вислугою років, а також стаж роботи на посадах прокурорів, який дає йому право на призначення пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру». З наведених підстав просив суд задовольнити його позовні вимоги.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
Відповідач ГУ ПФУ в Харківській області у встановлений судом строк надіслав відзив на позовну заяву від 14.04.2025, в якому зазначає, що відповідно до наданих документів вислуга років позивача складає - 24 роки 02 місяці 05 днів, в тому числі стаж роботи на посадах прокурорів - 21 рік 11 місяців 16 днів. Отже, позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. Просив суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.
Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.01.2026 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з питання призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.
Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
За результатом розгляду заяви позивача ГУ ПФУ в Харківській області прийнято рішення №032350034759 від 06.02.2026 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж за вислугою років. Зокрема зазначено, що вислуга років становить 24 роки 02 місяці 05 днів. До вислуги років не зараховано період навчання з 14.10.1998 року до 04.07.2000 року у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача у призначенні пенсії за вислугою років, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача за призначенням пенсії врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.102014 №1697-VII (далі – Закон №1697- VII), який набрав чинності 15.07.2015.
Частиною 1 статті 86 Закону України №1697-VII визначено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Відповідно до частини 6 статті 86 Закону №1697- VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів: слідчими, судцями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної Форми навчання або на юридичних Факультетах вищих навчальних закладів денної Форми навчання.
При цьому, частиною 8 статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.
Таким чином, необхідною умовою для призначення пенсії за вислугою років є наявність на день звернення необхідного стажу роботи, що зараховується до вислуги років у розмірі 25 років, з якого обов`язкова наявність стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.
Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.
Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, освітні, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.
Статтею 1 Закону України «Про вищу освіту» зазначено, що вищий навчальний заклад це освітній, освітньо-науковий заклад, який заснований і діє відповідно до законодавства про освіту, реалізує відповідно до наданої ліцензії освітньо професійні програми вищої освіти за певними освітніми та освітньо-кваліфікаційними рівнями, забезпечує навчання, виховання та професійну підготовку осіб, відповідно до їх покликання, інтересів, здібностей та нормативних вимог у галузі вищої освіти, а також здійснює наукову та науково-технічну діяльність, проводить наукову, науково-методичну та науково-виробничу діяльність і має відповідний рівень кадрового та матеріально-технічного забезпечення.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про вищу освіту», університет багатопрофільний вищий навчальний заклад 4 рівня акредитації, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації широкого спектра природних, гуманітарних, технічних, економічних, та інших напрямів науки, техніки, культури і мистецтв.
Відповідно до пункту з частини 1 статті 25 Закону України «Про вищу освіту», інститут - вищий навчальний заклад 3-4 рівня акредитації або структурний підрозділ університету, який провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям певної вищої освіти та кваліфікації у певній галузі науки, виробництва, освіти, культури і мистецтва.
Як вбачається з диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 від 30.06.2000, доданого до заяви про призначення пенсії за вислугу років, у 2000 році ОСОБА_1 закінчив Волинський державний університет ім. Лесі Українки за спеціальністю «Правознавство» та здобув кваліфікацію юриста.
Крім того, відповідно до Архівної довідки Волинського національного університету імені Лесі Українки №03-25/С1/244 від 23.01.2026 відповідно до наказу ректора №79-С від 01ю08.1995 ОСОБА_1 з 01.08.1995 зарахований до складу студентів першого курсу денної форми навчання правничого факультету за спеціальністю «Правознавство», та наказом ректора №117-С від 04.07.2000 та рішенням Державної екзаменаційної комісії юридичного факультету Божку С.І. присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом установленого зразка. 
Отже, з досліджених судом вищевказаних документів вбачається, що позивач здійснював навчання на юридичному факультеті денної форми навчання за спеціальністю «Правознавство».
За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачу безпідставно не зараховано до вислуги років половина періоду навчання з 14.10.1998 до 04.07.2000 у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, що становить 10 місяців та 11 днів.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вислуга років позивача, яка обчислена згідно з частиною 6 статті 86 Закону України № 1697- VІІ, на час звернення із заявою про призначення пенсії становила понад 25 років, у тому числі час роботи на посадах прокурорів понад 15 років, що є достатнім для призначення пенсії за вислугою років відповідно до частини 1 статті 86 Закону № 1697-VІІ. а тому оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.02.2026 №032350034759 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Статтею 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.
Відповідно до приписів розділу IV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).
Заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.
Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.
Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на викладене, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до вислуги років позивача, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» період навчання з 14.10.1998 до 04.07.2000 у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, та повторно розглянути заяву від 30.01.2026 про призначення пенсії відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру», та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до повного задоволення.
Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позовну заяву подано до суду через «Електронний суд», суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1064,96 грн, що підтверджується квитанцією №32 від 24.03.2026.
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61002, Харківська область, місто Харків, майдан Свободи, Дежпром, 3 під`їзд, 2 поверх, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №032350034759 від 06.02.2026 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 , яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» половину періоду навчання з 14.10.1998 до 04.07.2000 у Волинському державному університеті ім. Лесі Українки, та повторно розглянути заяву від 30.01.2026 про призначення пенсії відповідно до положень статті 86 Закону України «Про прокуратуру», та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Суддя В.В. Мачульський