Справа № 185/14003/24
1-кп/185/954/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024046370000517 від 11 грудня 2024 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександро-Мар`ївка Петропавлівського району Кіровоградської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю: 
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 , 
представника потерпілого - ОСОБА_6 , 

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1.Встановлені обставини судом.
ОСОБА_3 , 06 грудня 2024 року приблизно о 08 год. 50 хв. та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували за адресою: магазин «Конект» по вулиці Центральна, 84А в місті Павлограді. В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на ґрунті конфлікту між господарюючими суб`єктами, щодо користування каналізацією, виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння удару ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел 06 грудня 2024 року, приблизно в 08 год. 50 хв., біля магазину «Конект» по вулиці Центральна 84А в місті Павлограді, ОСОБА_3 , знаходячись біля сходів до вказаного магазину, наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою в область лівої частини голови.
Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 фізичну біль.
2.Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 та яке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.
ОСОБА_3 , 06 грудня 2024 року приблизно о 08 год. 50 хв. та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували за адресою: магазин «Конект» по вулиці Центральна, 84А в місті Павлограді. В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в ході бесіди виникла словесна сварка, на ґрунті якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 06 грудня 2024 року, приблизно в 08 год. 50 хв., за адресою: магазин «Конект» по вулиці Центральна, 84А в місті Павлограді, ОСОБА_3 , знаходячись біля сходів до вказаного магазину за вищевказаною адресою, наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою в область лівої частини голови та один в область правої частини голови.
Своїми умисними, злочинними діями, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ зі струсом головного мозку, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров?я впродовж шести днів, але не більше як три тижні (21 день).
Стороною обвинувачення пред`явлено обвинувачення за ст. 125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
3.Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за встановлене під час судового розгляду кримінальне правопорушення.
Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. 
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, яке завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
4.Правова позиція сторони обвинувачення.
4.1.Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_3  вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності.
5.Правова позиція сторони захисту. Сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не доведено спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому.
Обвинувачений не визнав свою винуватість. Надав покази про те, що  02 грудня 2024 йому стало відомо, що на квітковому ринку забита каналізація, де працює його дружина. Спочатку викликали водоканал, але водоканал не реагував, тому запросили приватну фірму. 06 грудня приїхали представники фірми, відкрили люк, спустились туди і виявили, що каналізація забита шариками. Через кілька хвилин приїхав потерпілий, почав кричати, бігати, казав, що це його територія і його люк, почав виганяти людей. В процесі цього ОСОБА_8 штовхнув жінку обвинуваченого, обвинувачений в свою чергу лівою рукою підхопив жінку та в цей час просто виставив блок захищаючи дружину від ОСОБА_8 . Потерпілий відскочив по сходинках і почав казати, що він все одно заблокує каналізацію. Ніяких фізичних дій відносно потерпілого він не вчиняв, всю цю подію бачили працівники “Квіткового ринку” та дружина. Потерпілий сам наткнувся на виставлену руку обвинуваченого своїми грудьми. Також приїжджала поліція. Швидку допомогу ніхто не викликав.
6.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Викладаючи цей розділ вироку, суд зазначає, що КПК України не передбачає обов`язку суду дослівно викладати у ньому показання свідків. Таке джерело доказів суд відображає в тому обсязі, який необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні (постанова ВС від 14 грудня 2022 року у справі № 754/10882/17).
Потерпілий ОСОБА_7 показав що 02 грудня 2024 року йому зателефонували та відправили фото, що в його люку знаходиться багато людей, він приїхав на місце. Коли почав виходити з машини, його одразу почали знімати працівники квіткового ринку, там було чоловік 10. Повідомив, що вони не мають права там залазити в люк, бо це власність. Потім отримав удар від обвинуваченого у ліву скроню, другий удар був біля правого вуха, коли впав на сходи то вдарився шиєю. Далі за ним пішов обвинувачений та почав погрожувати, потерпілий включив відео і почав це знімати, за ним побіг його син, почав його тримати, потім прибігла його дружина, почала провокувати, щоб потерпілий їй щось зробив, потім ще якась жіночка прибігла казала, що все знімається. Покарання на розсуд суду.Поліцію 6 грудня, коли отримав удари, потерпілий не викликав, але знає, що поліцію до цього викликали. Після обіду поїхав в лікарню, бо у нього боліла шия і паморочилось. Щодо тілесних ушкоджень в поліцію не звертався, звернувся в лікарню. Після лікарні поїхав додому, бо було погано. Після ударів не чув на вухо, і боліла шия та не поверталась. Також нудило через дві години після події. Удари були долонями від обвинуваченого і тілесних ушкоджень ніяких не було. На вилиці і скроні не було ніяких ушкоджень. Ушкодження були на шиї від падіння , коли впав назад. Коли впав, то в очах все було біло. Всі працівники ринку бачили удари та знімали на телефон.
Свідок ОСОБА_9 повідомив, що він під`їхав до майстерні, яка за квітковим ринком, наступна будівля. Біля сходів майстерні було багато людей. Коли збирався виходити з автомобіля, то бачив, що йде ОСОБА_8 , і з юрби почалися крики, свідок об`їхав, зупинився навпроти на білій «Таврії» з нетонованими вікнами, біля п`ятиповерхівки. Подія відносно свідка була зліва і трошки позаду. ОСОБА_8 йшов в сторону сходинок, його обступили жінки, чоловік – ОСОБА_10 , прорвався та наніс йому удар розмашисто в область голови, потім ОСОБА_8 зник з полю зору, чи впав він чи сів, свідок не бачив. Потім свідок відвернув голову і не бачив, що відбувалось. Коли знову повернув голову, то ОСОБА_8 сходами задкував нагору, а жінки ОСОБА_10 тримали за руки. Потім знов відволікся, далі вийшов, покурив на вулицю та сів в машину і поїхав. Події відбували зранку десь до 9 години. Події від свідка відбувались метрів за 30, свідок постійно ходить в окулярах. Потерпілого знає, бо він кілька років тому йому робив автоматичну систему поливу. Відносин між ними ніяких немає. Не звернув увагу, що слідчий в протоколі допиту написав, що це керівництво квіткового ринку. Що там були працівники квіткового ринку, то він бачив цих продавців, юрба була десь чоловіків 15. 
При демонстрації відеозапису з телефону обвинуваченого свідок вказав на свій автомобіль білого кольору, який припаркований навпроти подій за участі обвинуваченого та потерпілого.
Свідок ОСОБА_11 показала, що 06 грудня о 9 годині ранку стався інцидент, 5 днів не було води, слюсар поліз в каналізаційну яму, щоб подивитись, що там трапилось. ОСОБА_8 приїхав та почав кричати, що це його троуар, його каналізація та ми там нічого не зробимо, що він перекрив каналізацію. Дружина ОСОБА_10 встала на захист хлопця, який був в каналізації. ОСОБА_8 відштовхує дружину обвинуваченого та сам піднімався на сходинки, а обвинувачений підтримуючи дружину та рукою відштовхнув потерпілого, а далі всі сварились. Через кілька хвилин потерпілий комусь подзвонив та включив камеру, і почав говорити обвинуваченому: « ОСОБА_12 мене», почав його провокувати. При демонстрації відео з телефону потерпілого, свідок зазначила, що не може пояснити, в якому контексті до обвинуваченого звучала фраза : «Не трогай його!» Обвинувачений не бив потерпілого. До приїзду поліції, з якою спілкувався потерпілий, вона не бачила у потерпілого синців чи щоб йому було погано.
Свідок ОСОБА_13 показала що « ОСОБА_14 » перебував без води 5 днів, водоканал не приїхав, в четвер зателефонували приватній фірмі. В п`ятницю 06 грудня свідок їх зустріла, слюсар заліз в каналізацію, через 3-4 хвилини приїхав ОСОБА_8 , почав казати, що це його власність. ОСОБА_15 - дружина обвинуваченого, стала на захист хлопця, ОСОБА_8 штовхнув її, ОСОБА_10 її втримав та відштовхнув сильно в плече ОСОБА_8 . Вони були весь час в полі зору, удару не було ніякого від обвинуваченого в сторону потерпілого. Потім приїхала поліція, потерпілий нормально себе вів, бігав туди-сюди. Того самого дня в 14.30 пив каву в кав`ярні. Ніяких ушкоджень свідок на ньому не бачила. Наступного дня він зранку в кав`ярні також пив каву. Свідок прокоментувала відео з телефону, що це вже події коли чекали поліцію. Обвинувачений почав підніматись вгору до потерпілого, але йому це не дали зробити.
Свідок ОСОБА_16 показала, що потерпілий ОСОБА_8 засипав каналізацію, вона в день події вийшла з іншими працівниками на вулицю, коли ОСОБА_8 почав всіх проганяти. ОСОБА_17 (дружина ОСОБА_10 ), вони з`ясовували відносини, ОСОБА_18 в груди, а ОСОБА_10 притримав її та штовхнув потерпілого. Подію бачила з початку та до кінця. Ударів не було ніяких, ніхто не падав. Зупиняла обвинуваченого, щоб той не вдарив потерпілого.
Свідок ОСОБА_19 показав, що він працює лікарем травматологом. Потерпілий звертався, коли він був на чергуванні, десь о 15-16 годині, зі скаргами головний біль, нудоту, при огляді було почервоніння лівого вуха, на шиї було почервоніння, трохи набряк, все було записано в довідку, та було прийнято рішення направити пацієнта на кт, потім направив до невролога, оскільки були ознаки струсу головного мозку. Почервоніння і набряк були видимими і явнами. Струс мозку був поставлений на підставі суб`єктивний даних. Підтвердив, що в довідці зазначено про забій лівої вушної мушлі, прочитавши в судовому засіданні. Далі відправив його до нейрохірурга. Легкий струс може томографія може не показати. 
Свідок ОСОБА_20 показала, що працює на квітковому ринку та на ринку не було води та не працювала каналізація, викликали «Водоконал», але вони не приїхали, тому викликали приватну фірму, представники якої приїхали біля 09 години. Вони з`ясували, що труби забиті шариками. Після приїзду одразу приїхав потерпілий, який сказав, що це власність. Бігав сварився та штовхав всіх. Почав штовхати дружину обвинуваченого. Підбіг обвинувачений та однією рукою підхопив дружину, а іншою відштовхнув потерпілого в груди. На потерпілому ніяких тілесних ушкоджень не бачила, після цього потерпілий пішов пити каву десь об 11 годині. Також свідок зазначала, що моментами вона відволікалась і потерпілий не весь час був в полі її зору. Потерпілий стояв вище ніж обвинувачений на сходах.
Свідок ОСОБА_21 показала, що вона працівник ринку. Поліцію вона викликала на місце події у зв`язку з каналізацією, а не через чиєсь побиття. Коли приїхала поліція, обвинувачений сідав до поліцейського автомобіля. Вона особисто не бачила, щоб хтось завдавав ударів потерпілому. Бачила, що обвинувачений відштовхував потерпілого від своєї дружини, але куди попала рука обвинуваченого вона не бачила.
Свідок ОСОБА_22 показала, що вона працює на квітковому ринку. Довго не було води, вона декілька разів викликала водоканал. ОСОБА_10 сказав, що приїдуть хлопці та будуть вирішувати, потім туди пішли дівчата, я пішла до них. Приїхав ОСОБА_8 та сказав, що ми не можемо нічого тут робити, оскільки це його земля. ОСОБА_23 сказала, що хлопці будуть все одно робити, він став перед нею та почав її відштовхувати, вона оступилась та ледь не впал. ОСОБА_10 її спіймав та відштовнув його рукою в груди. Ударів більше не бачила. Після демонстрації відеозапису з телефону потерпілого свідок зазначила, що поштовх в груди був до фіксації на відео.
Свідок ОСОБА_24 – дружина обвинуваченого показала, що коли приїхали полагодити каналізацію, то приїхав потерпілий, почав ображати, казав, що це його територія. Свідок почала захищати робітників, сказала, що ОСОБА_25 ринок не може без води функціонувати. Потерпілий її штовхнув в груди. Поряд був чоловік, який її підтримав, він не штовхав потерпілого та не бив його.
Свідок ОСОБА_26 показав, що він є працівником поліції та приїхав на виклик десь в 09-10 годині, з приводу пошкодження каналізації. По приїзду бачив потерпілого ОСОБА_8 , з ним спілкувались як і з заявником. Потерпілий приїхав на своєму автомобілі десь о 10.30 годин. Потерпілий ні на що не скаржився та заяву до правоохоронного органу не писав. Відбирали в потерпілого пояснення в службовому автомобілі. Візуально в нього на обличчі ушкоджень не бачив. Він ні на що не скаржився та вів себе як здорова людина.
Досліджено витяг з ЄРДР, з якого вбачається законність здійснення досудового розслідування. (ЄО від 06 грудня 2024 року) /а. 50 /.
Досліджено заяву потерпілого до поліції про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у справі приватного обвинувачення, яка датована 11 грудня 2024 року /а. 51 /.
Досліджено довідку травматологічного кабінету відділення екстреної допомоги КНП «ПЛІЛ» ПМР від 06 грудня 2024 року, відповідно до якої в потерпілого встановлений діагноз: ЗЧМТ, СГМ. Забій м`яких тканин голови, ділянки шиї. Забій лівої вушної мушлі. Також досліджено медичні документи щодо лікування в нейрохірурга, де зазначено про забій шийного відділу хребта, ЗЧМТ, СГМ. Відповідно до даних КТ головного мозку ознаки травматичного ушкодження мозку не виявлені /а. 58 /.
Досліджено відеозапис наданий потерпілим з власного телефону слідчому. Так, на відеозаписі зафіксовано, як потерпілий в агресивній формі наближається до потерпілого, котрий задкує на сходах. Особи жіночої статі намагаються його зупинити та тримають за руки. Також відеозапис містить дані про те, що через проїжджу частину перебуває біла «Таврія» та з пасажирського сидіння виходить особа чоловічої статі. Також зафіксовано, що кілька осіб жіночої статі знімають на телефон подію.
Згідно висновку СМЕ № 816 ПВ від 12 грудня 24-го року у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсу головного мозку, які утворилися від дії тупого твердого предмету предметів, що діє за ударним механізмом або при ударі об такий з місцем прокладання діючої сили в область голови, та за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень які спричинили короткочасний розгляд здоров`я. Забій шийного відділу хребта не підтверджується об`єктивними клінічними даними. Утворення виявлених тілесних ушкоджень може відповідати 6 грудня 24-го року. Враховуючи характер та локалізацію виявлення тілесного ушкодження не виключена можливість його утворення при падінні з висоти власного зросту. /а. 69-70 /.
Допитана експерт ОСОБА_27 показала, що не обов`язково на голові повинні бути видимі тілесні ушкодження. Так само на КТ головного мозку може бути не видно струсу головного мозку, оскільки це не значні ушкодження, однак лікар нейрохірург при огляді потерпілого за сукупністю ознак може встановити такий діагноз. Виявлені легкі тілесні ушкодження потерпілий міг отримати як від удару в область голови, так і від падіння і удару об сходи, як з прискоренням так і без прискорення. Струс головного мозку міг бути наслідком падіння і удару шиєю об сходини, а також удару головою та головою і шиєю. Забої, які зазначені в медичній документації , експерт до уваги не брала, зазначені забої могли бути місцем прикладання діючої сили, від яких настали тілесні ушкодження в потерпілого.
Досліджено слідчий експеримент від 11 грудня 2024 року, відповідно до якого потерпілий показав, яким чином йому обвинуваченим завданий удар кулаком правої руки в область лівого вуха та один удар кулаком лівої руки в ділянку правого вуха, від якого потерпілий втратив рівновагу та впав вдарившись об сходинку задньою частиною шиї. Також у судовому засіданні досліджено відеозапис вказаної слідчої дії, на якій слідчому потерпілий не повідомляв про те, що він втрачав свідомість (а. 71-73)
Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 817пв-Д після надання експерту відеозапису слідчого експерименту за участі потерпілого і тепер зазначив, що не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень в потерпілого за обставин та умов, на які він вказує в ході проведення слідчого експерименту за його участю. А сам потерпілий зазначив, що ОСОБА_10 кулаком правої руки наніс удар в ліву половину голови, після чого відчув запаморочення. Також ОСОБА_10 наніс удар кулаком в праву половину голови, ОСОБА_8 впав на сходинки ззаді поверхнею тіла, вдарившись при цьому головою та задньої поверхнею шиї (а. 75-76).

Протокол впізнання від 12 грудня 2024 року, відповідно до якого потерпілий серед наданих 4-х фотографій впізнав обвинуваченого як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження (а. 77 ).
Протокол слідчого експерименту від 11 грудня 2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 , показав, що чоловік в хутряній шапці завдав одного удару правим кулаком в область лівої частини голови, ближче до вуха, від чого останній нахилився . Після чого ОСОБА_8 ще раз нахилився на сходах. Падав він чи ні, не побачив через інших людей (а. 83-84)
Відповідно до висновків додаткової СМЕ від 12 грудня 2024 року не виключена можливість утворення виявлених в потерпілого тілесних ушкоджень як зазначив свідок ОСОБА_9 , а саме чоловік завдав потерпілому удар кулаком правої руки в ліву половину голови та обличчя (а. 87-88).
Протокол впізнання від 12 грудня 2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого як особу, яка спричинила тілесні ушкодження потерпілому (а. 89).
Також стороною обвинувачення надано на дослідження характеризуючи дані на обвинуваченого
Стороною захисту надано висновок СМЕ від 06 січня 2014 року, відповідно до якого в ОСОБА_24 - дружини обвинуваченого виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця грудної клітини праворуч, де утворилось по ударному механізмові від дії тупих твердих предметів (предмету) – легкі тілесні ушкодження, та могло утворитись 06 грудня та у спосіб, про який вказує ОСОБА_24 (а. 108-110 ).
7.Оцінка доказів. Мотиви зміни обвинувачення.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів — з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили. Докази, зазначені у розділі 6 вироку, суд визнає належними та допустимими.
Відповідно до положень ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст.125 КК України у частині спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду з наступних підстав.
Оцінюючи висновки судово-медичних експертиз та медичну документацію у сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність прямого причинного зв`язку між діями обвинуваченого та тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №816 ПВ від 12 грудня 2024 року, а також показань експерта ОСОБА_28 , виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися як від ударної дії в область голови, так і внаслідок падіння потерпілого та удару об тверду поверхню, як шиєю, так і головою.

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_27 також пояснила, що струс головного мозку у потерпілого міг утворитися не лише від безпосереднього удару в область голови, а й внаслідок удару шиєю та головою об тверду поверхню під час падіння або навіть лише від удару шиєю об тверду поверхню.
При цьому експертизою не встановлено конкретного механізму утворення струсу головного мозку та не визначено, чи могли вказані тілесні ушкодження виникнути безпосередньо від удару рукою без подальшого падіння потерпілого.
З показань самого потерпілого вбачається, що після фізичного контакту з обвинуваченим він втратив рівновагу та впав на сходи, вдарившись задньою поверхнею шиї, а під час слідчого експерименту зазначав, що він вдарявся шиєю та головою.
Будь-яких інших об`єктивних тілесних ушкоджень, які б безпосередньо підтверджували механізм спричинення струсу головного мозку саме ударами обвинуваченого, експертизою не констатовано.
Суд також враховує, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону та положень судово-медичної практики наявність тілесних ушкоджень, їх характер, ступінь тяжкості та механізм утворення мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, зокрема висновком судово-медичної експертизи. Водночас, у даному кримінальному провадженні висновок експерта не містить категоричного висновку про те, що виявлений у потерпілого струс головного мозку виник саме внаслідок удару, нанесеного обвинуваченим. Навпаки, висновок містить дані про можливе спричинення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту як вказував на слідчому експерименті потерпілий. Інших тілесних ушкоджень висновок не констатує в потерпілого.
Таким чином, за умови доведеності факту нанесення обвинуваченим удару потерпілому, стороною обвинувачення не доведено, що тілесні ушкодження настали саме від ударів обвинуваченого, а не від подальшого падіння потерпілого.
Така позиція суду відповідає судовій практиці Верховного Суду, бо отримання потерпілим струсу головного мозку могло бути не безпосереднім наслідком ударів обвинуваченого в голову потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою та шиєю або тільки шиєю об тверду поверхню , чого обвинувачений не передбачав, але повинен був і міг передбачити. Справа №750/3256/17 (справа щодо розмежування умисних тілесних ушкоджень від вбивства через необережність).
Відповідно до положень ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, легкі тілесні ушкодження могли утворитися як і від ударів обвинуваченого, так і від падіння потерпілого та удару шиєю і головою або тільки шиєю. За наявності двох варіантів з врахуванням змісту конституційного принципу презумпції невинуватості, суд бере до уваги можливість отримання потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок падіння. 
За таких обставин, суд приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_3 складу кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, бо умисел обвинуваченого був спрямований на завдання ударів в обличчя. Водночас, наслідки падіння (удар головою, удар шиєю) настали через необережність. Заподіяння легких тілесних ушкоджень через необережність не є кримінально караними.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Разом з тим, сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів підтверджується факт умисного застосування обвинуваченим фізичного насильства до потерпілого та завдання останньому удару та фізичного болю, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
Такий висновок суду ґрунтується на наступному.
Потерпілий ОСОБА_7 повідомляв як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні про те, що 06 грудня 2024 року під час конфлікту біля магазину «Конект» обвинувачений наніс йому удари руками в область голови, після чого він втратив рівновагу та впав на сходи. Однак суд вважає доведеним один удар в область лівої частини голови. Так, про один удар вказує свідок ОСОБА_29 та згідно довідки лікаря травматолога в потерпілого зафіксовано почервоніння лівого вуха. Цю обставину також в судовому засіданні підтвердив лікар травматолог, який оглядав потерпілого.
Показання потерпілого в частині нанесення удару підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що особисто бачив, як обвинувачений наніс потерпілому удар в область голови. Незважаючи на те, що свідок спостерігав подію з певної відстані, його показання є логічними, послідовними та узгоджуються як з показаннями потерпілого, так і з іншими доказами у справі.
Правдивість показань свідка ОСОБА_9 також підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, на якому зафіксовано автомобіль «Таврія», яким користувався та про який зазначав свідок, а також місце його розташування відносно події.
При цьому суд враховує, що свідок ОСОБА_9 не перебуває у трудових чи інших залежних відносинах ані з потерпілим, ані з обвинуваченим, а тому підстав вважати його зацікавленим у результатах розгляду справи судом не встановлено.
Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_30 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , оскільки вказані особи є працівниками ринку та дружиною обвинуваченого, власниками якого його дружина, а тому перебувають у залежних від них відносинах, що може впливати на об`єктивність їх показань.
Крім того, суд звертає увагу, що вказані свідки не підтвердили факт здійснення відеозйомки події працівниками ринку, однак з дослідженого відеозапису вбачається, що кілька осіб, які перебували на місці події, здійснювали фіксацію події на мобільні телефони. Разом з тим допитані свідки та обвинувачений зазначили, що відеозапис ніхто з працівників ринку не здійснював.
Судом також досліджено відеозапис, наданий потерпілим, з якого вбачається агресивна поведінка обвинуваченого після конфлікту, а саме те, що ОСОБА_3 активно наближався до потерпілого, при цьому присутні жінки намагались стримувати його за руки. Вказана поведінка не узгоджується з версією сторони захисту про виключно оборонний характер дій обвинуваченого та відсутність з його боку агресії.
Показання обвинуваченого про те, що потерпілий самостійно наткнувся на виставлену руку та жодних ударів йому не наносилось, суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, оскільки вони спростовуються сукупністю наведених вище доказів.
Оцінюючи показання свідка ОСОБА_26 , який є працівником поліції та прибув на місце події за викликом, суд враховує, що останній не був очевидцем безпосереднього моменту конфлікту. Свідок пояснив, що під час спілкування з потерпілим не помітив у нього видимих тілесних ушкоджень, а сам потерпілий безпосередньо на стан здоров`я не скаржився.
Разом з тим, суд не вважає вказані обставини такими, що спростовують факт нанесення потерпілому удару, а лише свідчать про те, що свідок не спостерігав очевидних зовнішніх ушкоджень. Крім того, сам поліцейський не є медичним працівником та не здійснював медичного огляду потерпілого.
За таких обставин суд оцінює показання свідка ОСОБА_26 як такі, що характеризують поведінку та зовнішній стан потерпілого після події, однак не спростовують сукупності інших доказів щодо факту конфлікту та застосування фізичного насильства до потерпілого у вигляду удару.
Так само не спростовує встановлених обставин і висновок СМЕ щодо наявності в дружини обвинуваченого тілесного ушкодження.
З урахуванням викладеного зробив висновок про необхідність зміни обвинувачення з ч.2 ст.125 КК України на ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, що спричинило фізичний біль потерпілому.
8. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальний проступок.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером.
Пом`якшувальних та обтяжуючих обставин немає. 
Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, потерпілої, дані про особу обвинуваченого, обставини кримінального правопорушення, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу.
9. Інші питання.
У межах даного кримінального провадження потерпілий подав цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 60000 грн. Вимоги мотивує тим, що він зазнав глибокої психологічної травми. Відчуває тривогу і страх. Не може спокійно спати, супроводжує побоювання, що ситуація може повторитися. Став уникати людяних місць. Швидко дратується втрачає контроль над емоціями. Його публічно принизили перед великим скупченням людей.
Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, пов`язаних із протиправною поведінкою щодо неї.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому спричинено один удар що супроводжувався фізичним болем. 
Оцінюючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер дій обвинуваченого, і ступінь фізичного болю потерпілого з врахуванням його віку, обставини вчинення правопорушення, а також враховує глибину можливих переживань (адже підтверджень медичного характеру про наявність проблем з контролем емоцій та безсонням не надано), а також засади розумності та справедливості.
Аналізуючи все в сукупності , суд вважає, що заявлений розмір відшкодування у сумі 60 000 грн. є завищеним та не відповідає критеріям розумності та справедливості. 
Виходячи з характеру правопорушення, ступеня завданих страждань суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень, що є співмірним завданій шкоді та відповідає засадам розумності і справедливості.
Запобіжний захід до набрання вироком чинності не обирати.
Судові витрати відсутні.
Речові докази – диск з відеозаписом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 н.м.г., що складає 680 (шістсот вісімдесят) грн. 
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 не обирати. 
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 5000 (п`ять тисяч) грн. моральної шкоди.
Речовий доказ – диск зберігати в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку. 
Копія вироку негайно вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1