Справа № 307/1450/26 Провадження № 2/307/674/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року       м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді – Бряник М.М.,
секретар судового засідання – Бабинець Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник, адвокат Коструб Василь Владиславович до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що шлюб з відповідачем по справі було укладено 26 квітня 2018 р., та зареєстровано реєстратором Тячівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області - за актовим записом №123. Даний шлюб рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області, ухваленим 04.10.2021 року у справа №307/2794/21 розірвано.
Від даного шлюбу з відповідачем по справі мають малолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться у позивачки на вихованні та на повному утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов складеним депутатом Буштинської селищної ради - Рак Л.М.
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області, ухваленим 01.02.2023 р. у справі N307/4768/22 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000 грн. на місяць, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник позивача зазначає, що з моменту постановлення зазначеного рішення матеріальне становище позивача суттєво погіршилось, а витрати на утримання дитини значно зросли, що є підставою для збільшення розміру аліментів відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України. Позивач ОСОБА_1 проживає у будинку своїх батьків, оскільки власного житла не має та позбавлена можливості самостійно забезпечити себе окремим місцем проживання. Вона працює у дошкільному навчальному закладі N1 «Ластівка» та отримує мінімальну заробітну плату, рівень якої є явно недостатнім для повноцінного забезпечення всіх необхідних потреб дитини. Усі щоденні витрати на харчування, придбання одягу та взуття, лікування, освіту, розвиток і догляд за дитиною позивач несе виключно самостійно, без будь-якої добровільної матеріальної допомоги з боку відповідача. Встановлений рішенням суду розмір аліментів у 2 000 грн. на місяць є вочевидь недостатнім та не відповідає реальним потребам дитини. Рівень інфляції та загальне зростання цін на товари і послуги першої необхідності з 2023 року суттєво знецінили реальну купівельну спроможність цієї суми. Витрати на харчування, одяг, медичне обслуговування та освітні послуги значно зросли, і сума у 2 000 грн. не покриває навіть частини необхідних щомісячних витрат на дитину. У зв`язку з вищенаведеним, представник позивачки просить ухвалити рішення яким збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 10 000 грн. до досягнення ним повноліття та допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.04.2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
Позивачка та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки, адвокат Коструб В.В. 04.05.2026 подав клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без його участі та позовні вимоги просив задовольнити. 
Відповідач будучи відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за штрих кодовими ідентифікаторами за №R0671556277126, №R067163227069, в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, що надані позивачем до позовної заяви, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого 04.10.2018 року виконкомом Буштинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області Україна (а.с.15).
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим у цивільній справі №2794/21 від 04 жовтня 2021 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.19-20).
Як вбачається з рішення Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленого 31 січня 2023 року (справа № 307/4768/22), яке набрало законної сили 02.03.2023, з ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щомісячно в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 грудня 2022 року та до досягненнядитиою повноліття. (а.с.21-23).
Судом також встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , виданого депутатом Буштинської селищної ради Л.Рак та затвердженим головою Буштинської селищної ради Р.Янчій (а.с.18).
З вказаного акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 також вбачається, що позивачка з чоловіком ОСОБА_3 розлучена та не проживає з жовтня 2021 року. Позивачка проживає у будинку батьків, власного житла немає, працює в дитячому навчальному закладі №1 "Ластівка" на мінімальній зарплаті, умови проживання в даному будинку задовільні.
З листів адресованих начальнику Тячівського відділу ДВС у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.Токар від 21.04.2023 року, видно, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до відділу з заявами про прийняття до виконання виконавчого листа №307/4768/22 від 01.02.2023 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с.16-17).
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України.
За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, спільна дитина сторін перебуває на утриманні позивачки та розмір присуджених до стягнення з відповідача аліментів не забезпечує достатній рівень життя малолітньої дитини.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено у 2026 році прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3512 гривень.
На момент ухвалення рішення суду від 31 січня 2023 року про стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2023 року – 2272 гривень.
Також, судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2023 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дитини, зросли витрати на її утримання, що безумовно вплинуло на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення, а тому доводи позивачки частково обґрунтовані, та наявні підстави для частково задоволення позову.
При визначенні розміру аліментів на утримання спільної дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка веде догляд за малолітньою дитиною, вік дитини, майновий стан відповідача, який є особою молодого та працездатного віку, відсутність у нього постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, відсутність у нього на утриманні інших утриманців, наявність у позивачки заробітку у розмірі мінімальної заробітної плати, а також вимоги щодо розміру аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили.
Зважаючи на рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини та з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2023 року в справі №307/4768/22 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами ст. ст. 13, 76, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти у розмірі 10 000 грн. щомісячно на утримання дитини, позивачка та її представник суду не надали, а відтак, суд вважає, що у решті позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1331, 20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) судового збору.
Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 206, 258, 263-265, 273, 354, 355, 376 ЦПК України, ст. ст. 7, 180-184, 191, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів – задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області ухваленим 31 січня 2023 року в справі № 307/4768/22 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять один гривень двадцять копійок) судового збору.
Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий Бряник М.М.