ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року	справа № 380/3250/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) з вимогами:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №725 від 24.01.2026 року із формулюванням: «не бойова травма», «отримано в період проходження військової служби, та під час виконання службових обов`язків»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 нову довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 06.09.2025 року, відповідно до Додатку 5 до Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 , з обов`язковим зазначенням: «отримання бойової травми старшим солдатом ОСОБА_1 старшого оператора відділення зв`язку роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , сталося внаслідок дорожньо–транспортної пригоди під час виконання бойового розпорядження. Травма, Так, пов`язана із захистом Батьківщини».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.09.2025 в період проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 під час виконання бойового (спеціального) завдання отримав травму. За висновком комісії, отримання небойової травми старшим солдатом ОСОБА_1 старшого оператора відділення зв`язку роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , сталося внаслідок дорожньо–транспортної пригоди в період проходження військової служби, та під час виконання службових обов`язків. З формулюванням причинного зв`язку отриманої травми – ОСОБА_1 категорично не погоджується, вважає, що таке є невірним та таким, що суперечить вимогам законодавства, оскільки фактичні обставини свідчать про те, що травма була отримана безпосередньо під час виконання бойового (спеціального) завдання та заходів із захисту Батьківщини, що підтверджується наявними бойовими документами, журналами бойових дій та наказами командування.
Ухвалою суду від 02.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи здійснюється без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі доказами. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.
20.03.2026 за вх.№22938 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що 23.01.2026 комісією складено акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку. Комісією за результатами проведеного розслідування, враховуючи положення абзацу 6 пункту 10 розділу ІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, зроблено висновок про те, що отримання небойової травми позивачем сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період проходження військової служби та під час виконання службових обов`язків. З огляду на зазначене вказаний випадок з позивачем визнано таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2026 №233 надано розпорядження начальнику медичної служби підготувати довідки про обставини травми позивача та ще двох військовослужбовців, з якими він потрапив у ДТП. 24.01.2026 Військовою частиною НОМЕР_1 було складено та направлено позивачу примірник довідки №725 про обставини травми за формою, встановленою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Вказав, що в ході службового розслідування встановлено, що 06.09.2025 приблизно о 05:30, солдат ОСОБА_2 , керуючи службовим автомобілем TOYOTA HILUX (державний номерний знак НОМЕР_5 ), у якому в якості пасажирів знаходились старший солдат ОСОБА_1 (позаду водія) та солдат ОСОБА_3 (на передньому пасажирському сидінні), рухаючись зі швидкістю близько 80 кілометрів на годину, здійснив наїзд на невідому перешкоду, унаслідок чого було пошкоджено колесо. Втративши керування, солдат ОСОБА_2 допустив виїзд автомобіля в лінію окопів біля проїжджої частини. Отже, зазначена подія сталася при переміщенні військовослужбовців з одного населеного пункту в інший на відстані близько 20 кілометрів від лінії бойового зіткнення, за відсутності безпосереднього контакту з противником чи будь-якого вогневого впливу з його боку. Вважає, що зазначення в довідці про обставини травми такого поняття як «бойова травма» можливе лише у випадку, коли таку травму було отримано внаслідок дії зброї, вибухів чи інших чинників бойової обстановки. Для цього саме такі фактичні обставини мають бути встановленими комісією, яка проводить спеціальне розслідування, чи іншими особами, які діють у визначений законом спосіб. Позовні вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, позивачу з приводу травми, отриманої 06.09.2025 року, пов`язаної із захистом Батьківщини, вважає необґрунтованими, оскільки встановлення причинного зв`язку травм з певними обставинами, перелік яких визначено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, законом віднесено до компетенції військово-лікарської експертизи. Просить у задоволенні позову відмовити.
01.04.2026 за вх.№26961 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначила, що навіть за відсутності безпосереднього вогневого впливу противника, травма підлягає кваліфікації як така, що пов`язана із захистом Батьківщини, за умови її отримання під час виконання бойового завдання. Вважає, що відповідач безпідставно зводить факти перебування позивача в районі ведення бойових дій та виконання бойового розпорядження, в тому числі здійснення заходів із забезпечення оборони України, до звичайного виконання обов`язків військової служби, ігноруючи їх бойовий характер. Сам по собі факт того, що травма настала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не змінює правової природи цієї травми, оскільки така подія відбулася саме під час виконання бойового (спеціального) завдання. Визначальним є факт перебування в районі ведення бойових дій та виконання бойового завдання, що у даному випадку підтверджено належними доказами. Також вважає, що неправильне визначення обставин травми у довідці безпосередньо впливає на зміст рішення ВЛК та, відповідно, на обсяг прав військовослужбовця.
Оскільки стороною позивача було надано документи, які свідчать про те, що позивач отримав травму під час виконання бойового розпорядження, у районі ведення бойових дій та у період безпосередньої участі у заходах із забезпечення оборони України, відтак, на думку представника позивача, вказані обставини повністю відповідають критеріям, визначеним Положенням №402, а тому така травма підлягає кваліфікації як така, що пов`язана із захистом Батьківщини, незалежно від механізму її отримання. Просить позов задовольнити.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.
Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №304 від 22.10.2024, солдат ОСОБА_1 , старший оператор відділення зв`язку роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків у відрядження в район оборони для виконання бойових завдань за призначенням в польових умовах, відповідно до бойового розпорядження Генерального Штабу Збройних Сил України №20451 від 14.10.2024, відповідно до розпорядження з радіоелектронної боротьби командування ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №2022/окп/188/520дск від 16.10.2024 та відповідно до бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №3266дск від 15.10.2024 з 22.10.2024.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративного-господарської діяльності) №130 від 20.01.2026 «Про призначення спеціального розслідування за фактом групового нещасного випадку з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 », за фактом групового нещасного випадку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди старшого солдата ОСОБА_1 , старшого оператора відділення зв`язку роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , солдата ОСОБА_3 , оператора відділення засобів електронної підтримки взводу засобів електронної підтримки роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 та солдата ОСОБА_2 оператора відділення засобів електронної підтримки взводу засобів електронної підтримки роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , по події 06.09.2025, а також з метою встановлення обставин травмування вказаних військовослужбовців наказано призначити комісію для проведення спеціального розслідування за фактом групового нещасного випадку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 , провести спеціальне розслідування за фактом групового нещасного випадку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 .
За результатами проведеного спеціального розслідування складено акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, а саме небойового травмування старшого солдата ОСОБА_1 , солдата ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_2 .
Розслідуванням встановлено, що 06.09.2025 приблизно о 05:30 старший солдат ОСОБА_1 перебував у службовому автомобілі TOYOTA HILUX як пасажир (позаду водія). Під час руху автомобіль здійснив наїзд на невідому перешкоду, унаслідок чого було пошкоджено колесо, після чого транспортний засіб виїхав у лінію окопів біля проїжджої частини. Погодні умови були сприятливими.
Після повної зупинки транспортного засобу військовослужбовці вийшли з автомобіля та оглянули одне одного на наявність видимих тілесних ушкоджень. Після цього за допомогою рації намагалися викликати евакуаційну групу, проте рація в цьому місці не працювала, у зв`язку з чим вирушили пішим порядком до місця, де була можливість викликати евакуацію засобами мобільного зв`язку.
Силами евакуаційної групи старшого солдата ОСОБА_1 було доставлено до медичного пункту 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , де його оглянуто та надано первинну медичну допомогу.
Відповідно до первинної медичної документації (форма 100), виданої медичним пунктом 2 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_1 , старшому солдату ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз: перелом правої плечової кістки.
Після наданої первинної медичної допомоги старшого солдата ОСОБА_1 було доставлено та госпіталізовано до КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня». Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №11648, виданою зазначеним медичним закладом від 06.09.2025, йому встановлено діагноз: перелом правої плечової кістки.
У діях старшого солдата ОСОБА_1 не вбачається ознак умисного порушення встановленого порядку проходження військової служби, дисциплінарного проступку або інших правопорушень.
Токсикологічні дослідження на вміст етанолу, наркотичних або інших токсичних речовин у крові військовослужбовців не проводилися.
Під час події старший солдат ОСОБА_1 , старший оператор відділення зв`язку роти розгортання засобів електронної підтримки військової частини НОМЕР_4 , перебував у засобах індивідуального захисту.
Вищевказані обставини підтверджуються письмовими поясненнями старшого солдата ОСОБА_1 .
Зазначені причини не мають умисного характеру та об`єктивно зумовлені умовами й факторами, у яких здійснюється виконання службових обов`язків особовим складом підрозділу.
За висновком комісії, отримання небойової травми старшим солдатом ОСОБА_1 сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період проходження військової служби та під час виконання службових обов`язків.
У зв`язку з зазначеними обставинами, відповідно до абзацу 2 пункту 10 розділу І Інструкції «Про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України» від 27.10.2021 №332, даний нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби. Даний випадок підлягає обліку, і на нього складається акт за формою НВ-3. Будь-яких порушень нормативно-правових актів, посадових інструкцій, ознак дисциплінарних порушень або недбалості з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_1 та підстав для притягнення їх до відповідальності не встановлено.
Також комісією зобов`язвано начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 підготувати довідку про обставини травми, отриманої старшим солдатом ОСОБА_1 , за встановленою формою відповідно до чинного законодавства для пред`явлення за місцем вимоги.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №233 від 23.01.2026 «Про результати спеціального розслідування за фактом групового нещасного випадку з військовослужбовцями військової частини НОМЕР_4 » наказано начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 підготувати довідку про обставини травми отриманої старшим солдатом ОСОБА_1 як таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, а саме: виконання потерпілим військовослужбовцем службових обов`язків згідно з розпорядком дня військової частини, у тому числі у відрядженні.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №725 від 24.01.2026, виданої позивачу, зазначено, що 06.09.2025 позивач отримав перелом правої плечевої кістки. 
Отримання небойової травми старшим солдатом ОСОБА_1 сталося внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в період проходження військової служби, та під час виконання службових обов`язків
Не погоджуючись з формулюванням причинного зв`язку отриманої травми, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
При вирішенні спору, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут).
В силу вимог статті 255 Статуту військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.
Згідно з пунктом 260 Статуту (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на стаціонарне лікування поза розташуванням військової частини військовослужбовці направляються за висновком лікаря військової частини, а для подання невідкладної допомоги за відсутності лікаря - черговим фельдшером (санітарним інструктором) медичного пункту з одночасним доповіданням про це начальникові медичної служби і черговому військової частини. До лікувальних закладів хворі доставляються у супроводі фельдшера (санітарного інструктора).
У разі направлення на лікування поза розташуванням частини військовослужбовці повинні бути одягнені відповідно до пори року і мати при собі направлення, підписане командиром військової частини, медичну книжку, документ, який посвідчує особу, необхідні особисті речі, атестат на продовольство, довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) і медичну характеристику, а в разі вибуття на лікування за межі гарнізону - додатково атестат на речове і грошове забезпечення, проїзні документи до місця розташування лікувального закладу і назад.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 №1503/31371, затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.
Вказаний Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.
За змістом пункту 5 розділу І вказаного Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань, аварій проводиться відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 року №36, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за №169/5360.
Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами). Ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.
За змістом абзацу 1 пункту 1 розділу ІІ Інструкції про розслідування розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ вищевказаної Інструкції визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
Командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо) (п.5 розділу ІІ вищевказаної Інструкції)
За змістом пункту 10 розділу ІІ Інструкції обставинами, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3, є: отримання потерпілим військовослужбовцем травми або інших ушкоджень унаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного фактору чи середовища у процесі виконання ним обов`язків військової служби, що підтверджено медичним висновком; раптове погіршення стану здоров`я потерпілого військовослужбовця або його смерть під час виконання обов`язків військової служби внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих факторів та (або) важкості чи напруженості роботи, яка виконувалась, що підтверджено медичним висновком, якщо робота, що виконувалась, була протипоказана за медичним висновком про стан його здоров`я та якщо потерпілий не проходив відповідного медичного огляду.
Згідно пункту 18 розділу ІІ Інструкції за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються: дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок; військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця; вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я; коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні); перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин; порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення; заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення про військово-лікарську експертизу).
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Згідно із пунктом 1.2 глави 1 Розділу І Положення № 402, Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до абзацу 7 пункту 1.3 Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 Розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
У свою чергу, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу 2 Положення №402.
Згідно з підпунктом 21.1, 21.2 глави 21 Розділу 2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
При цьому, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.7 глави 20 Розділу 2 Положення №402).
Також, пунктами 21.7.-21.8 глави 21 Розділу 2 Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Показання свідків не є підставою для встановлення у військовослужбовців (осіб, звільнених з військової служби) факту перенесеного захворювання, травми (контузії, каліцтва, поранення).
Із змісту пункту 21.5 глави 21 Розділу 2 Положення № 402 слідує, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті «а» цього пункту.
г) «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.
Отже, наведені положення передбачають право військовослужбовця на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.
Встановлення обставин поранення військовослужбовця здійснюється у передбаченому вищенаведеними нормативними актами порядку. Виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.
Відповідно до пункту 21.25 Положення №402, для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ТЦК та СП надаються такі документи (засвідчені копії документів), зокрема, довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво).
Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) відноситься до компетенції ВЛК.
Таким чином, саме постановою військово-лікарської комісії встановлюється пов`язаність поранення (травми, контузії, каліцтва) із захистом Батьківщини.
В той же час, позивач оскаржує дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не зазначення у Довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.01.2026 №725 інформації про те, що отримане ним травмування пов`язане із захистом Батьківщини.
Отже, фактично позивач оскаржує дії Військової частини НОМЕР_1 , який не є органом ВЛК щодо встановлення у Довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.01.2026 №725 причинного зв`язку отриманого ним травмування.
Суд зауважує, що відповідач не наділений повноваженнями встановлювати причинний зв`язок, а відтак, така інформація не може міститись у Довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).
Крім того, форма такої Довідки затверджена Додатком 5 до Положення №402.
Зі змісту затвердженої форми довідки вбачається, що зазначення у ній інформації про причинний зв`язок травми, отриманої чи то у зв`язку із проходженням військової служби, чи то у зв`язку із захистом Батьківщини не вимагається.
Суд висновує, що видана позивачу Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.01.2026 №725 відповідає встановленій формі, містить інформацію про обставини отриманої травми, містить інформацію, що травма отримання під час виконання завдань за призначенням, як того вимагає затверджена форма.
До матеріалів справи позивачем не долучено доказів у спростування викладеного у акті спеціального розслідування нещасного випадку, не надано також і інших доказів у спростування затвердженого командиром військової частини Акту про нещасний випадок (небойове травмування). Окрім того, виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, визначена Інструкцією №332, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого на те органу. 
В свою чергу обов`язок надати військовослужбовцю довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою виникає у командира тільки після проведення розслідування, складання за його результатами акта та видання наказу. Таким чином, матеріали справи свідчать про спростування протиправної бездіяльності в частині вимоги щодо видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії) згідно з додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008.
Щодо частини позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 видати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, позивача з приводу травми, отриманої 06.09.2025, із зазначенням причин травмування саме пов`язаної із захистом Батьківщини, то видачі довідки передують дії ВЛК, і встановлені факти у актах розслідування. 
Відтак, питання видачі довідку про обставини травми передують інші акти і дії, які не скасовані . Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.
При цьому, порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх судом протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.
З урахуванням зазначеного, вищевказані доводи позивача суд вважає необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази стосовно заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Судові витрати відповідно до статті 139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд 

в и р і ш и в :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна