Справа № 632/94/26
провадження № 2/632/512/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України
"27" квітня 2026 р.         м. Златопіль
Златопільський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Библіва С.В., за участі секретаря судового засідання Кузьменко М.В., представника відповідачки, адвоката Щербина Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
27 січня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 36811,89 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 3028, 00 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.04.2019 між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти), укладено кредитний договір в електронній формі. Мета кредиту - на споживчі потреби. Грошові кошти в сумі 27082,09 грн. перераховано на рахунок відповідачки безготівковим шляхом. Процентна ставка за договором - 23,00%, а строк дії договору 24 місяці. Відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачці та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачкою кредитних коштів, містив умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і у повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Станом на 23.02.2021 за кредитним договором загальна сума заборгованості становить 36811,89 грн., з яких: 27082,09 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7729,80 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви.
22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 23.04.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою.
23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 23.04.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою.
03.07.2024 між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І. укладений договір про надання юридичних послуг № 03-07/24, за умовами зазначеного договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець надає замовнику послуги захисту прав та інтересів замовника під час розгляду судом будь-якої інстанції справи, у якій замовник є учасником. 02.06.2025 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокат Литвиненко О.І. підписали акт № 4 прийому-передачі наданих послуг, згідно з яким виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги. Вказані послуги оплачені позивачем в розмірі 9200,00 грн.
Відповідачка не виконала свого обов`язку щодо повернення наданих їй кредитних коштів, що й стало підставою звернення до суду.
Ухвалою судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2026 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням першого судового засідання на 19.03.2026, яке було відкладене на 27.04.2026 за заявою представника відповідачки для надання строку на подання відзиву на позов.
30.03.2026 до суду від представника відповідачки, адвоката Щербина Я.М. надійшов відзив на позов із запереченнями проти позовних вимог. Сторона не заперечує наявності договірних відносин із АТ «Альфа Банк» щодо договору № 500816588 від 23.04.2019. Проте, по-перше, стороною позивача не надано належних та допустимих доказів перерахування відповідачці певної суми кредитних коштів та дати такого перерахування бо сума кредиту 33961,09 грн. відрізняється від суми тіла кредиту, яку просить позивач стягнути – 27082,09 грн. і низка документів, що додані до позовної заяви є нечитабельними; по-друге, просила застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності, а як наслідок – відмовити у задоволенні позову, бо позов подано 27.01.2026 року, а строк, з якого у позивача виникло право вимоги за договором почав свій перебіг з 23.04.2021 року, бо строк кредитування 24 місяці. Крім того, у відзиві зазначено про надмірно високу вартість адвокатських послуг – 9200,00 грн., яка не є обґрунтованою. 
07.04.2026 до суду від представника позивача надано відповідь на відзив, в якому він повністю спростовує доводи, у ньому викладені.
13.04.2026 від представника відповідачки надано заперечення на відповідь на відзив із обґрунтуванням позиції відповідачки щодо необґрунтованості позовних вимог та пропущення строків позовної давності. 
В судове засідання представника позивача не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні заявлених вимог наполягає.
Представник відповідачки у судовому засіданні повністю підтримала заперечення проти задоволення вимог позивача, викладені у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив. Крім того, додала, що документи, надані позивачем на підтвердження позовних вимог не є першоджерелом, банківськими документами, до того ж вони викладені дрібним нечитабельним текстом, що не дозволяє з`ясувати та визначити дійсний розмір заборгованості. У разі задоволення позову, розмір правничої допомоги, витрати на яку поніс позивач, максимум можуть дорівнювати 2000,00 грн. враховуючи незначну складність справи, витрачений адвокатом час, а також принцип співмірності із заявленими вимогами.
Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, інші заяви сторін по суті справи, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 23.04.2019 між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500816588. Розмір кредитної лінії 33961,09 грн., процентна ставка - 23,00 % річних.
АТ "Альфа-Банк" прийняв пропозицію, а відповідачка погодилася на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами, що діяли на час його підписання. 
22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 23.04.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою.
23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладений договір факторингу, на підставі якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 23.04.2019, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено уст. 634 ЦК України.
Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено уст. 634 ЦК України.
При цьому, стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-банк» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з відповідачкою.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Відповідачка скористалася наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 22.02.2021 заборгованість відповідачки перед позивачем становить 36811,89 грн.
Таким чином судом встановлено, що відповідачкою було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту.
Суд бере до уваги, що відповідно до анкети-заяви від 23.04.2019 року, яка підписана від імені відповідачки, відповідачка підтвердила акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та ПАТ «Альфа-Банк». Згідно з офертою на укладання угоди про надання кредиту №500816588 відповідачка 23.04.2029 року запропонувала банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту на суму 33961,09 грн. з фіксованою річною процентною ставкою 23,00% строком на 24 місяці. Відповідно до підписаного відповідачкою графіку платежів від 23.04.2019 року вона знала про суми, які вона має сплатити позивачеві і в які дати. А з підписаного паспорту кредиту вбачаються всі істотні умови кредитного договору.
Таким чином, вказаними документами разом із фактичним виконанням ПАТ «Альфа-Банк» домовленості щодо надання кредиту, підтверджується укладення кредитного договору між відповідачкою та ПАТ «Альфа-Банк». Крім того, суд враховує, що сторона відповідачки не заперечувала факту укладання кредитного договору, лише вказувала на відсутність доказів нарахованих сум належними та допустимими доказами.
Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умов кредитного договору та кредит ПАТ «Альфа-Банк» не повернула. Зокрема, позивач зазначає, що вище вказаним кредитним договором за відповідачкою рахується заборгованість у розмірі 36811,89 грн., з яких 27082,09 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 7729,80 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Інші доводи сторони відповідачки, викладені у відзиві не є істотними і не мають значення для прийняття рішення у справі. Таким чином, судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором від 23.04.2019 з ПАТ «Альфа-Банк» відповідачка виконувала неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 36811,89 грн.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Копіями договорів факторингу від 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК ФОРТ» та від 23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» підтверджується відступлення права вимоги АТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за укладеним кредитним договором з відповідачкою.
Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене, позиція сторони відповідачки не знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду справи та спростована позивачем, з огляду на таке.
У відзиві на позов сторона відповідачки вказує про відсутній в матеріалах справи доказ видачі кредиту і в той же час, вона не заперечила факту отримання коштів та факт їх часткового повернення позивачу.
Сторона відповідачки не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та не довела відсутності заборгованості.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідачка суду не надала.
Відтак, враховуючи те, що судом встановлено факт укладення 23.04.2019 між АТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та відповідачкою кредитного договору, факт отримання відповідачкою коштів за договором кредиту та факт їх неповернення відповідачкою у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав та доводів позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитом.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідачки на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №500816588 від 23.04.2019 у загальному розмірі 36811,89 грн., а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягають задоволенню.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.12 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо доводів та клопотання сторони відповідачки про застосування судом строків позовної давності суд погоджується, що останній платіж у сумі 1000,00 грн. за кредитним договором відповідачкою здійснено 17.12.2019 року. Разом з тим, слід зазначити, що строк кредитування відповідачки згідно договору надання кредиту 24 місяці, тобто до 23.04.2021 року.
За змістом статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами КМУ) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності, і всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 09 грудня 202 0року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (з урахуванням змін та доповнень) постановлено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
У зв`язку з відміною постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 року на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 24 год. 00 хв. 30 червня 2023 року, продовжені строки, визначені статтею 257 ЦК України, завершились у 00 год. 01 хв. 01 липня 2023 року.
Разом з тим, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
01 липня 2023 року завершено дію карантину. Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 р. продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцяти денний строк після його припинення або скасування. 
Суд погоджується зі стороною відповідачки, що останній платіж у сумі 1000,00 грн. за кредитним договором відповідачка здійснила 17.12.2019 року. Крім того, строк кредитування відповідачки згідно договору надання кредиту 24 місяці, тобто до 23.04.2021 року.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що строки звернення до суду з позовом до відповідачки позивачем не пропущено.
Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачки також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4, ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 вищевказаної статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження отриманих правничих послуг позивач надав: копію договору про надання юридичних послуг від 03.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною, за змістом якого сторони погодили, що сума витрат, за надання послуг по справі за позовом до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» становить 2000,00 грн. за годину затрачену Адвокатом часу на надання послуг. Актом приймання-передачі виконаних робіт № 4 від 02.06.2025 підтверджено передача-прийняття юридичних послуг на суму 9200,00 грн. З копії платіжної інструкції від 10.06.2025 про перерахування ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь адвоката Литвиненко О.І. коштів у розмірі 9200,00 грн., як оплату по договору про надання юридичних послуг.
З відзиву на позов відповідачки вбачається заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу позивача за її завищений розмір, що не відповідає витраченому адвокатом часу та обсягу роботи, а також складності справи і є неспівмірним до заявлених вимог. В судовому засіданні представник відповідачки зазначила, що виправданий розмір вказаних витрат може скласти 2000,00 грн.
Виходячи з встановлених обставин та норм процесуального законодавства, суд приходить до переконання, що надані позивачем докази про понесення ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судових витрат на правничу допомогу під час розгляду справи Златопільським міськрайонний судом Харківської області є достатніми, допустимими і достовірними.
Разом з цим, враховуючи доводи сторони відповідачки про неспівмірність витрат на правову допомогу, характер спірних правовідносин, складність справи, тривалість її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часу, витраченого на виконання цих робіт (послуг), суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір правничих витрат у сумі 3000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 525, 526, 599, 631, 1048, 1049 ЦК України ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» суму заборгованості за кредитним договором № 500816588 від 23.04.2019 в загальному розмірі 36811,89 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» судові витрати по справі, а саме: 3028,00 грн. судового збору та 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», місцезнаходження: 03035, м. Київ, пл. Соломянська, буд. № 2, ЄДРПОУ: 40340222.
Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено 29.04.2026 року.

Суддя:	  	С.  В.  Библів