ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6679/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №280/6679/20 за позовом  ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у розмірі 70% грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у розмірі 77% місячного грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року, із урахуванням проведених виплат.
Рішення у справі №280/6679/20 набрало законної сили 01.12.2020.
Ухвалою від 22.07.2025 судом повернуто заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №280/6679/20 без розгляду.
23.07.2025 до суду повторно надійшла заява позивача (вх. № 37070) про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій просить суд зобов`язати встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 в адміністративній справі №280/6679/20. 
Визнати протиправними рішення та дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 (пенсійна справа 0802005879) з 01 червня 2025 у розмірі 70% грошового забезпечення на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №280/6679/20.
Зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 у розмірі 77% місячного грошового забезпечення, починаючи з 01 червня 2025 року, із урахуванням проведених виплат на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №280/6679/20.
В обґрунтування заяви вказує, що рішення суду набрало законної сили 01.12.2020. Позивач отримав 07.07.2025 через автоматизовану систему розрахунку пенсії Пенсійного фонду України розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі 0802005879, з`ясувалось, що в червні та липні 2025 року нарахування та виплат пенсії здійснювалася у розмірі 70% місячного грошового забезпечення. 08.08.2025 заявник звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про проведення перерахунку пенсії у розмірі 77% сум грошового забезпечення відповідно до рішення суду. У відповідь від 11.07.2025 №11891-12274/Б-02/8-0800/25 зазначено, що ними застосовані норми ст.13 Закону України №2262-ХІІ, якою передбачено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення і підстави для перерахунку відсутні. Вважає відмову ГУ ПФУ в Запорізькій області від 11.07.2025 протиправною, такою, що порушує права заявника, які підтверджені рішенням суду.
Ухвалою суду Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №280/6679/20 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №280/6679/20 відмовлено.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивача.
У відповідності до пункту 1 частини першоїстатті 311 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
За приписамистатті 308 КАС Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга).
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Залишивши без задоволення заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №280/6679/20 суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, оскільки незгода позивача з діями вчиненими відповідачем на виконання рішення суду не є підставою для встановлення судового контролю.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно достатті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з частиною другоюстатті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Аналогічні положення містяться встатті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.
Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженомустаттею 8 Конституції Українипринципу верховенства права.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Отже, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених нормами КАС України.
Статтею 372 КАС України визначений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах. 
Відповідно до частин другої та четвертої вказаної статті судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Частина перша статті 373 КАС Українивизначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Аналіз наведеного вище вказує, що рішення суду в адміністративних справах може бути виконане добровільно, з моменту набрання рішенням законної сили, та примусово, після відкриття відповідного виконавчого провадження. При цьому, виконання судового рішення, у якому порядку воно б не відбувалось, є невід`ємною складовою права на судовий захист.
Процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль.
Так, згідностатті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
За приписамистатті 382 КАС України визначено, що суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина перша). Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта). За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання (частина п`ята).
Тобто саме суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, може ухвалити рішення щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень податизвіт про виконання судового рішення, тоді як відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
Особливості розгляду заяви про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення закріплено устатті 382-1 КАС України.
Частиною першою статті 382-1 КАС Українивизначено, щосуд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятоюстатті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (частина друга статті 382-1 КАС України).
Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є одним і заходів судового контролюпокликаного забезпечити своєчасне виконання суб`єктом владних повноважень своїх зобов`язань у межах відповідної справи.
У свою чергу, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення суду судового контролю не звернув увагу на те що позивачем було подано заяву в порядку 383 КАС України.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, яка встановлює спеціальний порядок розгляду заяв, які стосуються оскарження дій, рішень або бездіяльності суб`єктів владних повноважень у контексті виконання або наслідків судових рішень.
Таким чином, зазначені норми регулюють різні процесуальні правовідносини та не є взаємозамінними.
Зазначене порушення призвело до неправильного визначення процесуального порядку розгляду заяви та є істотним порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ст. 317 КАС України неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №280/6679/20 для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 в адміністративній справі №280/6679/20 - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.А. Шальєва