Справа № 643/6520/25
Провадження № 2/643/620/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026          м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Замікули Б.С.,
за участю секретаря судового засідання – Юшиної К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Харківської міської ради 
про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

25.04.2025 ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гофельд Г.С., звернулась до Салтівського районного суду міста Харкова із позовом, в якому просила визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її матері — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила таке. З початку повномасштабної збройної агресії росії проти України позивач перебувала під тимчасовим захистом у Федеративній Республіці Німеччина разом із тяжко хворою матір`ю, малолітньою донькою та новонародженим сином. Після смерті матері позивачка не мала реальної можливості своєчасно звернутися до нотаріуса через перебування за кордоном, відсутність правничої допомоги, незнання мови, необхідність самотужки виховувати двох малолітніх дітей та психологічні наслідки втрати й розлучення з чоловіком. Крім того, позивачка отримала невірну інформацію про те, що в умовах воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупинений, та вважала, що може звернутися до нотаріуса у будь-який зручний час.
Ухвалою суду від 29.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, встановлено строк для надання заяв по суті. 
Ухвалою суду від 18.06.2025 витребувано у державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 73760962 від 06.03.2025, що заведена після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 26.11.2025 витребувано з Державного нотаріального архіву у Миколаївській області належним чином засвідчену копію заповіту №3136398.
Харківська міська рада про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. На виклики до суду не з`явилася, причину неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. З урахуванням згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення у відповідності до
ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 год. 40 хв. у м. Дуйсбург (Федеративна Республіка Німеччина), що підтверджується свідоцтвом про смерть відділу РАЦС Дуйсбурга за реєстраційним номером S 1597/2024, апостильованим 08.08.2024 Дюссельдорфським окружним управлінням за № 2099b/2024, та перекладом цього свідоцтва. На день смерті спадкодавець була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
До складу спадщини входить двокімнатна квартира 
АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав — 141969063101). Право власності на квартиру виникло на підставі договору купівлі-продажу від 27.08.2013.
Спадкова справа заведена державним нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. за № 73760962 від 06.03.2025, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Позивачка ОСОБА_1 є донькою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом. Відомостей про інших спадкоємців, які б закликалися до спадкування у першій черзі, матеріали справи не містять. Згідно з довідковою інформацією зі Спадкового реєстру від 06.03.2025
№ 80367982 до жодної нотаріальної контори або приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини протягом установленого строку ніхто не звертався.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини становить шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. З огляду на дату смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) шестимісячний строк спливав 16.01.2025. 
01.02.2025 позивачка засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направила нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Вказана заява надійшла до Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори 05.03.2025.
Постановою державного нотаріуса Козелько Т.М. від 07.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат».
Відтак, строк пропущений позивачкою для прийняття спадщини становить 48 днів.
Також судом встановлено такі обставин, які перешкоджали позивачці своєчасно звернутися до нотаріуса.
З 08.03.2022 позивачка разом із матір`ю, трирічною донькою перебувала під тимчасовим захистом у Федеративній Республіці Німеччина. Це підтверджується посвідками тимчасового захисту, виданими Службою у справах іноземців м. Дуйсбурга: ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 (дійсна до 04.03.2026), ОСОБА_2 серія НОМЕР_3 (дійсна до 04.03.2026), а також відповідними документами на дітей.
Матір позивачки страждала на онкологічну патологію (виписки клініки Bethesda м. Дуйсбург, мультизрізова КТ від 19.11.2021, патогістологічне дослідження). ОСОБА_2 була прикута до ліжка, не могла самостійно пересуватися та потребувала цілодобового догляду. Посвідчення особи з інвалідністю ОСОБА_2 підтверджує встановлену їй групу інвалідності у Німеччині.
Після смерті матері ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) позивачка перебувала в складних обставинах: самостійне виховання двох малолітніх дітей, відсутність соціальних зв`язків в іноземній державі, незнання мови, відсутність юридичної допомоги. Додатково, розлучення з чоловіком, що підтверджується рішенням Київського районного суду міста Харкова від 30.09.2024 у справі № 953/8028/24, позбавило позивачку моральної підтримки.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості заявлених вимог, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом її відкриття є день смерті (ст.1220, 1221 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, зобов`язаний подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини
(ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Строк для прийняття спадщини за своєю правовою природою є присічним: його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Разом із тим законодавець, враховуючи майновий характер права на спадкування, передбачив спеціальний судовий механізм захисту — за позовом спадкоємця, який пропустив строк з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).
Позивачка в обґрунтування своєї позиції посилається, зокрема, на п. 3 постанови Кабінет Міністрів України № 164 від 28.02.2022 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (зі змінами, внесеними постановами КМУ № 209 від 06.03.2022, № 480 від 19.04.2022, № 719 від 24.06.2022), якою передбачалося зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяці.
Суд не застосовує вказану постанову Уряду як правову підставу для зупинення строку, з огляду на таке.
Верховний Суд у постанові від 31.01.2023 у справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22) дійшов висновку, що п. 3 постанови КМУ № 164 суперечить ст. 1270 та 1272 ЦК України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс, а постанови Кабінету Міністрів регулюють цивільні відносини лише у разі, якщо вони не суперечать положенням ЦК України або іншому закону (ст. 4 ЦК України). Оскільки ЦК України не передбачає зупинення строку для прийняття спадщини на час воєнного стану і не уповноважує Кабінет Міністрів встановлювати такі підстави, підзаконний акт у цій частині не підлягає застосуванню. З урахуванням встановленої ієрархії актів цивільного законодавства зазначена постанова КМУ не може слугувати підставою для зупинення присічного строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.
Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) сплив 16.01.2025 без будь-якого зупинення.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин має стосуватися насамперед періоду від моменту відкриття спадщини і до спливу шестимісячного строку; інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Такий підхід є усталеним у практиці Верховного Суду: постанови від 04.11.2015
у справі № 6-1486цс15, від 23.08.2017 у справі № 6-1320цс17, від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18), від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, від 17.10.2019 у справі
№ 766/14595/16, від 17.08.2023 у справі № 626/274/22.
Верховний Суд у постановах від 17.10.2018 у справі № 681/203/17-ц та від 01.06.2020 у справі
№ 185/777/17 наголосив, що суд при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку повинен застосовувати принцип пропорційності, гарантований статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: відмова у встановленні додаткового строку не повинна становити для спадкоємця непропорційного тягаря порівняно із суспільним інтересом у збереженні правової визначеності.
Суд враховує такі обставини, що існували протягом шестимісячного строку (16.07.2024 — 16.01.2025) та тривали аж до звернення позивачки до нотаріуса (05.03.2025): вимушена евакуація позивачки на територію іноземної держави у зв`язку з повномасштабною збройною агресією росії (загальновідома обставина, яка не потребує доведення відповідно до статті 82 ЦПК України); самостійне виховання двох малолітніх дітей без участі батька (розлучення відбулося 30.09.2024) в умовах відсутності соціальних зв`язків у Федеративній Республіці Німеччина; відсутність доступу до фахової юридичної допомоги в іноземній державі суттєво обмежувало здатність позивачки критично оцінювати інформацію щодо строків прийняття спадщини; отримання позивачкою помилкової інформації про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини в умовах воєнного стану, що є безпосереднім наслідком неодноразових змін, що вносилися Кабінетом Міністрів до постанови № 164 та широко оприлюднювалися як офіційна правова позиція держави. Суд вважає, що помилка, зумовлена суперечливою офіційною позицією держави, є обставиною, яка може братися до уваги при оцінці поважності причин пропуску строку.
Аналіз зазначених обставин у їх сукупності свідчить про те, що пропуск строку для прийняття спадщини був зумовлений об`єктивними, непереборними та істотними труднощами. При цьому суд бере до уваги, що пропуск строку є незначним — лише 48 днів, а самі дії позивачки (апостилювання документів у серпні 2024 року, направлення заяви поштою 01.02.2025) свідчать про реальний намір прийняти спадщину.
Не є підставою для відмови у задоволенні позову та не може вважатися виключно «юридичною необізнаністю» по суті помилка позивачки щодо зупинення строку, яка виникла через неоднозначну й мінливу нормативну позицію держави, а не внаслідок байдужості чи недбалості спадкоємця. Позивачка активно вживала заходи до оформлення спадщини і звернулася до нотаріуса у розумний строк після усвідомлення помилковості отриманих порад.
Відмова у задоволенні позову за встановлених обставин становила б непропорційне втручання у майнові права позивачки та порушила б справедливий баланс між інтересами особи та суспільства, що суперечить статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (статті 76–81, 89 ЦПК України).
Обставини, що встановлені в цьому рішенні, підтверджуються сукупністю належних та допустимих доказів: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 з апостилем та перекладом; свідоцтвом про народження позивачки; медичними документами щодо онкологічного захворювання та інвалідності ОСОБА_2 ; посвідками тимчасового захисту; договором купівлі-продажу квартири та витягом зі Спадкового реєстру; постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.03.2025; поштовим конвертом та трекінгом відправлення заяви; рішенням суду про розлучення від 30.09.2024.
Щодо розподілу судових витрат суд враховує позицію позивача, який просив не стягувати їх з відповідача. Тому, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного
ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Водночас, це не позбавляє права позивача стягнути понесені ним судові витрати в порядку, визначеному ст. 270 ЦПК України.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 247, 258, 259, 263–265, 268, 280–282 ЦПК України,
ст. 1216, 1220, 1221, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини — задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 );
Відповідач: Харківська міська рада (код ЄДРПОУ 04059243, м. Харків, м-н Конституції, буд. 7).

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА