Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/18463/24
провадження № 2/521/301/26

29 квітня 2026 року м. Одеса 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт, третя особа: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт, третя особа: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просить припинити право на початок будівельних робіт на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , набуте на підставі поданого ОСОБА_2 та зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД051240517111; стягнути з відповідача понесені судові витрати.
В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, їй належить земельна ділянка, площею 0,0637 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та будинок, зведений на цій ділянці. ОСОБА_2 є власником суміжної з Позивачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною площею 0,053 га. З червня 2020 року Відповідачем на належній йому земельній ділянці проводилися будівельні роботи, і під час зведення житлового будинку Позивачці стало зрозуміло, що майбутня будівля буде розташована впритул до її будинку. Позивачем через цю обставину було подано ряд скарг до правоохоронних органів, а також дві позовні заяви до суду. 
Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року у справі № 521/10874/21 було припинено право на початок будівельних робіт на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , набуте на підставі поданого замовником ОСОБА_2 та зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД0512008265583 від 26.08.2020р., скасовано будівельний паспорт забудови земельної ділянки, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), виданий Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради від 11.08.2020р. № 01-07/308 замовнику ОСОБА_2 ..
Рішенням Малиновського районного суду по справі № 521/16101/20 від 14.09.2022 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року, позовні вимоги задоволені та вирішено усунути перешкоди ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 5110137300:54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року, залишеним без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 року, у справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , позовні вимоги були задоволені та зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:54:004:0035 ) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту .
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2020 року у справі 521/16101/20 задоволено заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, а також документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на території земельної ділянки, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що ухвала ОСОБА_2 не виконувалася, у зв`язку з чим було відкрите кримінальне провадження за ч. 1 ст. 382 КК України.
Попри наявність вищезазначених рішень, що набрали законної сили, якими зобов`язано Відповідача припинити проведення будівельних робіт та знести самочинно збудований об`єкт, ОСОБА_2 в листопаді 2024 року поновив будівництво забороненого об`єкту. З реєстру будівельної діяльності Позивачці стало відомо, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради прийнято нове повідомлення ОСОБА_2 про початок виконання будівельних робіт № ОД051240517111, зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 22.05.2024 року. В розділі «Відомості про об`єкт» у графі «Тип» зазначено «Схема забудови земельної ділянки», а в реєстрі міститься запис про схему намірів забудови земельної ділянки 
 ОСОБА_2 № NB01:3575-1589-3250-6229, зареєстрованої в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 08.05.2024 року. Викладені обставини продовження ОСОБА_2 будівництва того самого об`єкту, який неодноразово визнано незаконним на підставі судових рішень, дає Позивачці підстави вважати, що й на цей раз повідомлення містить порушення норм чинного законодавства у сфері будівельної діяльності, а будівництво відбувається із порушенням будівельних норм та правил, встановлених законом. В якості правового обґрунтування Позивач посилається на приписи ст. ст. 26, 31, 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 319, 375, 376, 386 Цивільного кодексу України.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що будівництво ОСОБА_2 здійснюється з порушенням державних будівельних норм, та Відповідачем жодним чином не усунуто зазначені порушення, вказане порушує права Позивача як власника суміжної земельної ділянки і тому остання звернулася до суду з метою захисту своїх прав з вимогою про припинення права на початок виконання будівельних робіт.
Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15/25 від 31.03.2025 року, виконаної судовим експертом 
Рапачем К.В. на підставі заяви ОСОБА_1 для подання до Хаджибейського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 521/18463/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт, третя особа, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, самочинно збудований об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: 5110137300:54:004:0035) не знесено, а демонтується лише одна стіна, зі сторони житлового будинку; витрати труда робітників-будівельників, необхідних для здійснення робіт за договором підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 20 квітня 2024 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становлять 1542,68 люд. год., на здійснення яких ФОП ОСОБА_3 при 8-ми часовому робочому дні необхідно 192,835 дні, в той час як термін виконання робіт зазначений у договорі, становить 25 робочих днів; будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 не відповідають вимогам нормативно-правових актів, а саме: вимогам п. 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б 2.2-12:2019, для нової садибної та дачної забудови відстань від меж слід встановлювати не менше 3 метрів; вимогам статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: п. 10. Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката». У відповідності до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: 5110137300:54:004:0035), відносяться до реконструкції самочинно збудованого об`єкту, який не було знесено.
Відповідач скористався процесуальним правом та надав до суду відзив, в якому вказав, що з метою самостійного виконання рішень суду по справам № № 420/19240/23, 521/16101/20 20 квітня 2024 ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_3 , з яким уклав договір на виконання будівельно-монтажних робіт, згідно якого: відповідно до викладених в цьому Договорі умов з урахуванням резолютивних частин рішень Одеського окружного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року по справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління Державного архітектурно - будівельного контролю ОМР до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та Малиновського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року по цивільній справі № 521/ 16101/20 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком, якими зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту, Підрядник зобов`язується виконати роботи (надалі – «Роботи) в будівлі Замовника, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт від 22 травня 2024 року роботи за Договором були виконані. 29 травня 2024 року ОСОБА_2 були сплачені 52 000 гривень за виконання робіт за Договором будівельно-монтажних робіт. В грудні 2024 року у Хаджибейському відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/19240/23. Постановою головного державного виконавця Хаджибейського відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26 грудня 2024 року виконавче провадження ВП 76707404 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням вимог рішення у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідач зазначає, що на момент розгляду справи в суді від Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР отримані нові дозвільні документи на будівництво на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , на належній йому земельній ділянці та Відповідач здійснює будівельні роботи. 
Відповідач вказує, що посилання Позивача на наявність ухвали Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 521/16101/20 від 27 жовтня 2020 року про забезпечення позову, якою заборонено ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 не відповідає дійсності, адже Постановою від 22 червня 2021 року Одеський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2020 року скасував в частині заборони ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 виконувати будь-якого роду будівельні роботи на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 заборони ОСОБА_2 , державним органам та державним реєстраторам, органам місцевого самоврядування, а також установам, підприємствам та організаціям, незалежно від форми власності, та особам, які надають публічні послуги, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких дозвільних документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовлено. Тобто, наразі відсутні обмеження щодо будівництва Відповідачем свого будинку на приналежній останньому земельній ділянці. З урахуванням вищевикладеного, Відповідач вважає, що позовні вимоги жодним чином не обґрунтовані та, відповідно, задоволенню не підлягають.
З метою підтвердження своєї позиції Відповідачем замовлений висновок № 004/2025, складений 09 травня 2025 року експертом Мазуровою Інгою Станіславівною судової будівельно-технічної експертизи для подання до Хаджибейського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 521/18463/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт, третя особа, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, згідно якого зроблені наступні висновки: виходячи з результатів проведеного огляду зблокованого житлового будинку садибного типу, що будується відповідно до Схеми намірів забудови земельної ділянки ОСОБА_4 , зареєстрованої за номером: NB01:3575-1589-3250-6229 в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва 08.05.2024 р., розташований на земельній ділянці к.н. 5110137300:54:004:0035 за адресою: АДРЕСА_1 , та проведених обмірів, а також враховуючи відсутність віконних прорізів між стінами вказаного будинку та гаражем, розташованого на суміжній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до діючих вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, встановлено, що зблокований житловий будинок садибного типу, який будується в кварталі із сформованою забудовою, розташований на земельній ділянці к.н. 5110137300:54:004:0035 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає діючим вимогам протипожежних відстаней згідно ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» відносно житлового будинку і гаражу, розташованих на суміжній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі відстані до межі вказаної суміжної земельної ділянки, де відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни зблокованого житлового будинку садибного типу, складає більше ніж 1,0 м.
З метою підтвердження, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на території існуючої та сформованої садибної забудови, ОСОБА_2 було замовлено Витяг з бази даних інформаційної системи містобудівного кадастру (кадастрову довідку).
Позивач в судове засідання не з`явилася, її адвокат Іскра Світлана Леонідівна в судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, відповіді на відзив. 
Відповідач та його представник, адвокат Карпенко Валерія Ігорівна, в судове засідання з`явилися, позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, надали пояснення, аналогічні викладеним у відзиві та запереченнях.
Представник третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, правом надати свою правову позицію не скористався.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки площею 0,0637 га, кадастровий номер 5110137300:54:004:0030, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю від 25.03.2002 Р1 № 474864 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 27.01.2020 року, № НВ-5113488362020. 10.06.2020 року Рішенням Одеської міської ради вказаній земельній ділянці присвоєно адресу: АДРЕСА_2 .
15 лютого 2012 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , на якій право власності за Позивачем зареєстровано 15.03.2012 року, згідно витягу про державну реєстрацію прав № 33383986.
Власником суміжної земельної ділянки площею 0,053 га, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 17 червня 2020 року.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.09.2022 року у справі № 521/10874/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР, припинено право на початок будівельних робіт на земельній ділянці, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), набуте на підставі поданого замовником ОСОБА_2 та зареєстрованого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД0512008265583 від 26.08.2020р., скасовано будівельний паспорт забудови земельної ділянки, кадастровий номер 5110137300:54:004:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), виданий Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради від 11.08.2020р. № 01-07/308 замовнику ОСОБА_2 .
Рішенням Малиновського районного суду від 14.09.2022 року, залишеним без змін Постановою Одеського апеляційного суду від 13.02.2024 року, по цивільній справі № 521/16101/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю ОМР, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком. позовні вимоги задоволені та вирішено усунути перешкоди ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 у користуванні земельною ділянкою, кадастровий номер 5110137300:54:004:0030, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом знесення об`єкту будівництва, що зводиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року, залишеним без змін Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2024 року, у справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , позовні вимоги задоволені та зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 ( кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:54:004:0035 ) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2022 року у справі №640/10625/21 вказано, що преюдиційними є факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення й окреслюється його суб`єктивними і об`єктивними межами, згідно з якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їхні правонаступники, не можуть знову оскаржувати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу, навіть коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Суть преюдиції полягає в неприпустимості ставлення під сумнів судового рішення, яке набрало законної сили, а також повторного розгляду судом одного й того самого питання між тими самими сторонами. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі.
Тобто, з урахуванням вищевикладеного, рішення, на які посилається Позивач, мають преюдиційне значення для сторін по справі.
Згідно Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про схеми намірів забудови земельної ділянки Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва 8 травня 2024 року ОСОБА_2 подано інформацію на нове будівництво зблокованого житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .
22 травня 2024 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було зареєстроване повідомлення про початок будівельних робіт з реєстраційним номером ОД051240517111.
Суд критично ставиться до висновку № 15/25 від 31.03.2025 року, виконаного судовим експертом Рапачем К. В., в якому зазначено, що самочинно збудований об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки: 5110137300:54:004:0035) не знесено, а демонтується лише одна стіна, зі сторони житлового будинку; витрати труда робітників-будівельників необхідних для здійснення робіт за договором підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 20 квітня 2024 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становлять 1542,68 люд. год., на здійснення яких ФОП ОСОБА_3 при 8-ми часовому робочому дні необхідно 192,835 дні, в той час як термін виконання робіт зазначений у договорі, становить 25 робочих днів. Згідно описової частини висновку № 15/25 від 31.03.2025 року Експертом у відповідності до зазначених видів робіт та їх об`ємів на програмному комплексі АВК-3 (ред. 3.8.3) розраховано витрати труда робітників-будівельників необхідних для здійснення даних робіт.
У Наказі Міністерства розвитку громад та територій України від 31 грудня 2021 року №?374 «Про затвердження кошторисних норм України» (КНУ) з посиланням на приписи ч. 2 ст. 7 Закону України «Про ціни та ціноутворення», п. 8 Положення про Міністерство розвитку громад та територій України, зазначено, що ці норми є обов`язковими для визначення вартості будівництва об`єктів, які фінансуються за рахунок державних коштів.
Згідно п. 1.1. Настанови з визначення вартості будівництва, що затверджена Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 1 листопада 2021 року №?281 зазначено, що «Ця Настанова визначає основні правила застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення у будівництві для визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури(крім автомобільних доріг загального користування), а також реставрації пам`яток архітектури та містобудування (далі -будівництво). Ця ОСОБА_5 є обов`язковою для визначення вартості будівництва об`єктів, що споруджуються із залученням бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії (далі -державні кошти). Застосування цієї Настанови при будівництві об`єктів із залученням інших джерел фінансування обумовлюється договором.»
Відповіді приписи містяться і у п.п.1,2,3 Порядку застосування кошторисних норм та нормативів з ціноутворення при визначенні вартості проектних, науково-проектних, вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво, затвердженому Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 25 червня 2021 року за № 162.
Таким чином, застосування КНУ є обов`язковим лише для об`єктів, фінансування яких здійснюється за рахунок державних (бюджетних) коштів. Для об`єктів, що фінансуються з інших джерел (наприклад, приватних), застосування КНУ обумовлюється договором між сторонами».
Таким чином, розрахунок вартості робіт, виконаних без залучення бюджетних коштів, може здійснюватися без застосування КНУ та програмного комплексу АВК-3, якщо це передбачено умовами договору між сторонами.
Згідно наданої стороною Відповідача копією договору на виконання будівельно-монтажних робіт від 20 квітня 2024 року Сторонами не було обумовлено розрахунок вартості робіт із застосуванням КНУ та програмного комплексу АВК-3. Крім того, Відповідач під час надання пояснень по справі, зазначив, що з метою економії грошових коштів та прискорення процесу здійснення виконання робіт, зазначених у договорі, особисто брав участь у демонтуванні та його син.
Висновок судового експерта Рапача К.В. № 15/25 від 31.03.2025 року, в частині зазначення, що будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 не відповідають вимогам нормативно-правових актів, а саме: вимогам п. 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б 2.2-12:2019, для нової садибної та дачної забудови відстань від меж слід встановлювати не менше 3 метрів, також не знайшли свого підтвердження з урахуванням наступного.
01.10.2019 року набрали чинності нові будівельні норми — ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, які, серед іншого, регулюють і питання відстаней між будинками, будівлями та спорудами як на власній, так і на сусідніх ділянках, відстаней до меж ділянок, протипожежних розривів тощо. Зазначений ДБН, зокрема, містить пункт 6.1.41, наступного змісту:
При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.
Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м.
Офіційним листом ДП УДНДІПМ «ДІПРОМІСТО», який є державним підприємством, що належить до сфери управління Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. від 21.10.2019 №Д-2270 розтлумачено положення п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій:
1. Пунктом 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 визначаються відстані від межі з суміжною земельної ділянкою до садибного житлового будинку в кварталах з сформованою протягом багатьох років забудовою — при будівництві житлових будинків на вільних земельних ділянках або проведенні реконструкції існуючих будинків, відстань слід приймати не менше 1 м.
2. При розміщенні житлових будинків у нових кварталах населених пунктів, що знаходяться в процесі забудови, відстань від межі слід встановлювати не менше 3 м.
Про дотримання при будівництві ОСОБА_2 п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій, а саме відстані до межі вказаної суміжної земельної ділянки, де відстань від найбільш виступаючої конструкції стіни зблокованого житлового будинку садибного типу складає більше ніж 1 м вказується і у висновку № 004/2025, складеного 09 травня 2025 року експертом Мазуровою Інгою Станіславівною, судової будівельно-технічної експертизи для подання до Хаджибейського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 521/18463/24.
Суд також приймає в якості письмового доказу Кадастрову довідку з бази даних інформаційної системи містобудівного кадастру міста Одеси, з якої вбачається, що об`єкт по АДРЕСА_1 , знаходиться в межах кварталу з сформованою протягом багатьох років забудовою.
Суд приймає в якості підтвердження добровільного виконання ОСОБА_2 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року у справі № 420/19240/23 за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , яким зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок привести об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки 5110137300:54:004:0035 ) до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованого об`єкту Постанову головного державного виконавця Хаджибейського відділі державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26 грудня 2024 року, яким виконавче провадження ВП 76707404 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням вимог рішення у повному обсязі до відкриття виконавчого провадження. Наразі ця Постанова є діючою, ніким не скасована та не спростована.
Суд також приймає в якості доказу на підтвердження добровільного виконання рішень суду по справам № 420/19240/23, №521/16101/20 укладений 20 квітня 2024 між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 договір на виконання будівельно-монтажних робіт разом з додатками. З урахуванням загальних засад цивільного права, а саме ч. 1 ст. 204 ЦК України, в якій зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. На момент розгляду справи відсутні будь-які преюдиційні факти, які встановлювали недійсність даного правочину. 
Відповідно до вимог ч. 1-7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.
Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.
Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20).
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17).
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позивач не довів суду належними та допустимими доказами обставин того, що стало підставою для звернення до суду і тому позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 319, 375, 376 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд
Вирішив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на виконання будівельних робіт, третя особа: Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради – відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:   О.Михайлюк
29.04.26