ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року 
м. Харків
справа № 625/339/25
провадження № 22-ц/818/2779/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Мальованого Ю.М.,
сторони справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року ухвалене у складі судді Скляренка М.О.,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року ТОВ «Коллект-Центр» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором №2110740383506 від 17.04.2021 року, у розмірі 45973,98 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,4 грн та 16000,00 грн витрат понесених на правову допомогу.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначено, що 17.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №2110740383506 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису шляхом відтворення одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор вої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі надавши позичальниці грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 , а відповідачка взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів за умовами кредитного договору не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед ТОВ «Служба миттєвого кредитування». 
10.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладений договір факторингу за №1-12, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №2110740383506, укладеним між його сторонами 17 квітня 2021 року.
10.01.2023року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладений договір відступлення прав вимоги за №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2110740383506, укладеним між його сторонами 17 квітня 2021 року.
Оскільки відповідачка отримані в кредит грошові кошти не повернула, а також не сплатила інші платежі, передбачені умовами договору, неї виникла заборгованість за договором кредиту у розмірі 45973 гривні 98 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3700 гривень 00 копійок; заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги в сумі 42273 гривні 98 копійок, що підлягає стягненню примусово. 
Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року позов ТОВ «Коллект Цетр» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором № 2110740383506 від 17.04.2021 року у розмірі 45973,98 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 та витрати на професійну правничу допомогу, в сумі 3000,00 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем належними та допустимими доказам доведено факт укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору та отримання останнім грошових коштів. Також позивачем доведено факт заміни кредитодавця, на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги. Позивачем доведено розмір нарахованої заборгованості в сумі 45973,98 грн., з огляду на погоджені сторонами умови кредитування, з урахуванням тіла кредиту, розміру відсоткової ставки за кожен день прострочення та періоду кредитування. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором змінити, зменшивши заборгованість яка підлягає стягненню на користь позивача до 4958,00 грн, в іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд неповно встановив обставини у справі та дійшов до помилкового висновку про доведеність позовних вимог в повному обсязі. Апелянт не погоджується із визначеним судом розміром заборгованості, вказує що відповідно до умов вказаного кредитного договору строк кредитування становив 17 днів з моменту отримання кредиту, а отже саме на таку кількість днів повинні були нараховуватись проценти за користування кредитними коштами. Проте в супереч чинного законодавства кредитором нараховувались проценти і після закінчення такого строку. Таким чином сума заборгованості за договором про споживчий кредит становить 4958,00 грн, з яких 3700,00 грн – тіло кредиту, 2250,00 грн – відсотки.
20.03.2026 року від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому він заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зазначає що в матеріалах справи наявні усі докази на підтвердження фату укладення кредитного договору та узгодження між сторонами усіх істотних умов, зокрема що стосується строку кредитування та процентної ставки. Вказує що первісними кредиторами проценти нараховувались виключно в межах строку користування визначеного умовами кредитного договору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Рішення оскаржено в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 45973,98 грн, яку відповідач просить зменшити враховуючи погоджений між сторонами договору строк кредитування.
З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладений договір про надання фінансових послуг №2110740383506 в електронній формі, за умовами якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 3700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом, нараховані умов цього Договору, його додатків та правил (а.с. 40-44).
Кредитний договір підписаний електронним підписом Позичальника шляхом відтворення позичальником одноразового ідентифікатора (Y4) (а.с. 44).
Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається на строк, зазначений у заяві – анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
У п. 1.4 договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в; д) тип процентної ставки- фіксована.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛУЖБА МІТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ». Уклавши цей договір позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua та www.bistrozaim.ua.
Додатком №1 до кредитного договору є анкета-заява, яка є невід`ємною частиною договору і яка також підписана відповідачкою за допомогою електронного підпису шляхом відтворення нею одноразового ідентифікатора (Y4), вбачається, що сторони погодили строк кредитування, який складає 365 днів з правом повернення кредиту достроково (а.с. 65).
У Додатку №2 до кредитного договору №2110740383506 встановлено графік платежів і відображений розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 86-87).
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, який підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором (Y4), вбачається, що в ньому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка; порядок повернення кредиту та інше. (а.с. 88-91)
Із інформації щодо дій позичальника ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СЛУЖБА МІТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», сформованої 17.04.2021 року, вбачається, що заявка на кредит подана ОСОБА_1 17.04.2021 року, сума кредиту складає 3700,00 копійок, підписання договору здійснено шляхом відтворення ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора «Y4» 17.04.2021 року о 15 годині 03 хвилині 56 секунді (а.с. 94-96).
Як вбачається із інформації, наданої ТОВ ФК"Вей Фор Пей", датованої 05.05.2025 року, 17.04.2021 року о 15 годині 06 хвилині 09 секунді за допомогою платіжної системи ТОВ ФК"ВЕЙ ФОР ПЕЙ" на виконання кредитного договору №2110740383506 на картковий рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти в сумі 3700,00 грн (а.с. 102).
01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. (а.с. 46-61)
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 03.12.2021 року до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року вбачається що TOB «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2110740383506 на загальну суму 28379,00 грн. (а.с. 62)
10.01.2023 року між TOB «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладений договір відступлення прав вимоги за №10-01/2023 (а.с. 20-39), за умовами якого TOB «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належні TOB «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Як вбачається із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №2110740383506 на загальну суму 67258,23 яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3700,00 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 63558,23 грн (а.с. 45)
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У зазначеній постанові Верховний Суд сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання».
Окрім того, в п. 54 постанови Верховний Суд вказав, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Вказаний висновок підтримано у постановах Верховного Суду у справах №296/10217/15-ц від 07 липня 2020 року, №912/1120/16 від 04 лютого 2020 року, №910/18943/20 від 27 липня 2021 року.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Коллект Центр» надало розрахунок заборгованості за кредитом, відповідно до якого вбачається що за ОСОБА_4 обліковується заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 29.08.2025 року становить 67258,23 грн що складається з тіла кредиту – заборгованості за кредитом 3700,00 грн та заборгованості по відсоткам – 63558,23 грн (а.с.19).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, складеного ТОВ «Служба миттєвого кредитування», ОСОБА_4 своєчасно не сплачувала кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, внаслідок чого станом на 30.11.2021 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 28379,00 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 3700,00 грн, заборгованості за відсотками в сумі 24679,00 грн (а.с. 14-17).
Відповідно до розрахунку заборгованості складеного TOB «Вердикт Капітал» за ОСОБА_4 обліковується заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 10.01.2023 становить 67258,23 грн що складається з тіла кредиту – заборгованості за кредитом 3700,00 грн та заборгованості по відсоткам – 63558,23 грн (а.с.18).
Відповідно до умов кредитного договору №211074038506 від 17.04.2021 року передбачено що що кредит надається на строк, зазначений у заяві – анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.(пунктом 1.2 договору)
Відповідно до п.1.3 орієнтований строк повернення кредиту – 17 днів з моменту отримання кредиту.
У п. 1.4 договору сторони погодили, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в; д) тип процентної ставки- фіксована.
Пунктом 1.4.1 та 1.4.2 визначено що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 17 день з моменту отримання кредиту, в сумі що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтованого повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
У п.1.9 договору передбачено що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік.
Отже як вбачається із вказаних вище розрахунків та умов договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування»здійснювало нарахування відсотків за користування кредитними коштами у період з 17.04.2021 року по 03.05.2021 року застосовуючи відсоткову ставку 2% в день на загальну суму 1258,00 грн. (орієнтований строк повернення коштів 17 днів п.1.3 Договору)
З 04.05.2021 року по 17.05.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування»здійснювало нарахування відсотків за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 3,64% відповідно до підпункту «б» пункту 1.4 кредитного договору та загальний розмір таких відсотків становить – 1885,52 грн
З 18.05.2021 по 01.06.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування»здійснювало нарахування відсотків за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 5,02% відповідно до підпункту «в» пункту 1.4 кредитного договору та загальний розмір таких відсотків становить – 2786,10 грн
З 02.06.2021 року по 30.11.2021 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування»здійснювало нарахування відсотків за користування кредитними коштами за відсотковою ставкою 7,67% відповідно до підпункту «г» пункту 1.4 кредитного договору та загальний розмір таких відсотків становить 51649,78 грн
Загальна сума нарахованої заборгованості з 17.04.2021 року по 30.11.2021 року тобто за 228 днів, становить 61279,40 грн
30.11.2021 року було здійснено погашення заборгованості в розмірі 32900,40 грн та станом на дату відступлення права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» сума заборгованості складала 28379,00 грн.
Також як вбачається з розрахунків ТОВ «Вердикт Капітал» продовжував здійснювати нарахування відсотків за користування кредитними коштами у період з 01.12.2021 року по 16.04.2022 року тобто за 137 днів застосовуючи відсоткову ставку 7,67% відповідно до підпункту «г» та «д» пункту 1.4 кредитного договору та загальний розмір таких відсотків становить 38879,23 грн які нараховувались Товариством виключно в межах кредитного договору передбаченого п.1.9 договору. Після вказаної дати проценти не нараховувались.
Отже, розмір нарахованих процентів за кредитним договором №2110740383506 від 17.04.2021 рокуповністю узгоджується із розрахунками заборгованості долученим позивачем до матеріалів справи та умовами кредитного договору.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано.
Тому колегія суддів вважає, що вказаний розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий узгоджується з умовами кредитного договору.
Доводи апеляційної щодо неправомірності нарахування відсотків є безпідставними, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до статтей 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та умовами кредитного договору.
Даних, що відповідач погасив у добровільному порядку нараховану заборгованість за кредитним договором, матеріали справи не містять.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 06 листопада 2025 року в оскаржуваній частині – залишити без змін.
В іншій частині рішення не оскаржувалось і не переглядалось.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий        О.Ю.Тичкова

Судді         О.В. Маміна

Ю.М. Мальований