Справа № 457/684/26
провадження №3/457/253/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 травня 2026 року м. Трускавець
Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Марчук В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення № 2 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в :
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №640324 від 14.04.2026 року ОСОБА_1 , 14.04.2026року о 08 год. 30 хв. у м. Трускавець, вул. Івана Франка, керував транспортним засобом KIA «SPORTAGE», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, результат тесту позитивний 0,66 проміле. Від проходження огляду у медичному закладі відмовився. Чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху- керування ТЗ особами в стані алкогольного, наркотичного іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції.
Правопорушник у судовому засіданні підтримав подане клопотання, подане його захисником - адвокатом Коцан Р.М. про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В якому вказує зокрема на те, що жодними належними та допустимими доказами не доведено вину ОСОБА_1 . Звертає увагу, що відеозаписи не є безперевним та є фрагментованим. Стверджує, що за відсутності належної, безперервної відеофіксації огляд повинен був проводитись у присутності двох свідків, однак участь свідків під час проведення огляду не забезпечена.Окрім цього є незрозумілим те, що в Акті зазначається, що у водія наявний різкий запах алкоголю з порожнини рота, Різка зміна кольору шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. В цей же час в Направленні не згадується за таку ознаку, як тремтіння пальців рук.Наявна роздруківка результатів тестування на алкоголь Drager ALKOTEST 6820, проте в ній не зазначено номер протоколу до якого він долучається.Сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вказаного драгеру також немає в матеріалах справи. На відеозаписі зафіксовано, що поліцейський не запитує водія чи згідний він з результатом показів технічного засобу, хоча видно, що водій з недовірою поставився до результатів і був незгідний. Вважає, що неможливо брати до увагу всі докази по справі, оскільки, вони є неналежні, недостовірні, винесені з грубими порушеннями законодавства. Із наявних матеріалів неможливо встановити жодні обставини, які б свідчили не лише про огляд на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку, а й взагалі про огляд. 
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до протоколу матеріали, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст. 130 КпАП України визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, положеннями статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно доп. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану алкогольного сп`яніння визначена:
-Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 зі змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 338/825 від 16.05.2025} (далі по тексту Інструкція);
- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103зі змінами затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2023 № 57(далі по тексту Порядок).
Разом з тим із оглянутих судом Акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та Направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що в Акті зазначається, що у водія наявний різкий запах алкоголю з порожнини рота, Різка зміна кольору шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. В цей же час в Направленні не згадується за таку ознаку, як тремтіння пальців рук. Таким чином останні не відповідають положенням ст.251 КУпАП та не можуть вважатися допустимими та належними доказами.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Відеозаписи, які містяться в матеріалах справи не є безперервними, а раптово починаються та раптово закінчуються, не фіксуючи весь хронометраж оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, тим самим позбавляючи можливість встановити, чи дотримано працівниками поліції порядок оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотриманняправил дорожнього руху.
У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Зазначене кореспондує із позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.
Згідно з пунктом 2 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, направлення на огляд можливе виключно щодо водіїв транспортних засобів у разі наявності відповідних підстав. Таким чином, вимога щодо проходження огляду може бути законною виключно у випадку, якщо особа фактично керувала транспортним засобом. Суд вважає підставними доводи захисника про відсутність належних доказів факту керування унеможливлює покладення обов`язку проходити огляд, а отже, виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 8 розділу II «Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»» Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Натомість суд звертає увагу, що В матеріалах справи міститься роздруківка результатів тестування на алкоголь Drager ALKOTEST 6820, проте в ній не зазначено номер протоколу до якого він долучається.
Разом з тим, у порушення вимог Інструкції, працівники поліції  належним чином не запропоновано та не роз`яснено про порядок огляду на стан сп`яніння. Адже відповідно до розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»:
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
На відеозаписі зафіксовано, що поліцейський не запитує водія чи згідний він з результатом показів технічного засобу, хоча видно, що водій з недовірою поставився до результатів і був незгідний. Проте всупереч Інструкції поліцейські не озвучили та не проінформували водія про можливість пройти огляд в медичному закладі.
На 3х 59с. відеозапису «export-1nyje» зафіксовано, як представник поліції категорично заявляє: Пане Андрію, ви знаходитесь в стані алкогольного сп`яніння».
Суд при розгляді справи бере до уваги доводи захисника про те, що наявність в матеріалах справи складеного о 08:40 Направлення особи на огляд з метою виявлення стану сп`яніння свідчить про те, що особа була незгідна з результатами огляду та бажала поїхати в медичний заклад проте фактично їй було відмовлено.
У Відповідності до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Проте всупереч зазначеним вимогам на відеозаписах, які містяться в матеріалах справи не зафіксовано складання матеріалів справи, зокрема Протоколу. Окрім цього відсутні покази свідків. Таким чином вбачається, що особа не відмовлялася пройти огляд в медичному закладі.
При судовому розгляді також встановлено, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, роз`яснення при складенні протоколу його прав і обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП,
Враховуючи зазначені порушення, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом допустимими та достовірними доказами.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи наведене, приходжу до переконання про необхідність закриття провадження в даній справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1 .
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 283-287 КУпАП,-
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.

Суддя:	  	В.  І.  Марчук