ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" травня 2026 р. Справа№ 911/3228/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

при секретарі судового засідання Овчинніковій Я.Д., 
за участю представників:
від позивача - представник не прибув,
від відповідача - представник не прибув, 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Чайка" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2025 у справі №911/3228/25 (суддя Рябцева О.О., повне рішення складено - 08.01.2026) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські корми" до Державного підприємства "Чайка" про стягнення 483 678,50 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські корми" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Державного підприємства "Чайка" про стягнення 483678,50 грн., з яких 443814,84 грн. боргу, 833,93 грн. інфляційних втрат, 3443,80 грн. 3 % річних та 35585,93 грн. пені. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань у частині оплати отриманого товару.
27.11.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути з ДП "Чайка" на користь ТОВ "Українські корми" 475274,80 грн., у тому числі: 443814,84 грн. основного боргу, 4728,43 грн. інфляційних втрат, 2358,66 грн. 3 % річних та 24372,87 грн. пені.
Вказана заява, яка за своїм змістом є заявою про зменшення розміру позовних вимог, прийнята судом до розгляду.
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.12.2025 у справі №911/3228/25 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 443814,84 грн. (чотириста сорок три тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 84 коп.) боргу, 2358,66 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят вісім гривень 66 коп.) 3% річних, 4728,43 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять вісім гривень 43 коп.) інфляційних втрат, 24372, 87 грн. (двадцять чотири тисячі триста сімдесят дві гривні 87 коп.) пені та 5703,30 грн. (п`ять тисяч сімсот три гривні 30 коп.) судового збору.
При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати отриманого товару.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що видаткові накладні містять тільки підпис (одну літеру), що не дає змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, у відповідних накладних не зазначено посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. До позовної заяви не додано довіреність на особу, яка прийняла товар від Постачальника.
Сторони правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа до електронних кабінетів позивача та відповідача.
При цьому, позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив здійснювати розгляд справи без участі його представника.
В свою чергу, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від відповідача до суду не надійшло.
Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.
Враховуючи належне повідомлення сторін, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
20.06.2025 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські корми" (постачальник) та Державним підприємством "Чайка" (покупець) було укладено договір № УК2025П57 поставки.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору постачальник зобов`язується передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати: корма для тварин (товар), найменування, кількість, якість, умови оплати, строки поставки, ціна за одиницю та загальна вартість якого визначається у специфікації (ях) та/або видатковій (их) накладній (их), які являються невід`ємними частинами даного договору. Поставка товару може здійснюватися як однією, так і декількома партіями. Під партією товару сторони розуміють кількість товару, на яку оформлена одна видаткова накладна та/або специфікація, рахунок-фактура.
Пунктом 4.2. договору встановлено, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах відстрочення платежу в кількості банківських днів за домовленістю сторін з моменту поставки товару або 80 % по факту вивантаження товару покупцеві з відстрочкою 4 чотири банківських днів та 20 % після реєстрації ПДВ. Сторони дійшли згоди, що визначена сторонами договору ціна є звичайною в розумінні Податкового кодексу України та така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.
Пунктом 4.2.1. договору визначено, що сторони мають право узгодити інший строк оплати товару, який зазначається у відповідній специфікації до цього договору.
Покупець зобов`язується оплатити партію замовленого товару шляхом виставлення постачальником рахунку-фактури. Рахунок-фактура є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовилися, що покупець при оформленні платіжного доручення в графі "Призначення платежу" зазначає наступну інформацію: "Оплата за товар згідно з договором поставки № УК2025П57 від 20 червня 2025 року" (п. 4.3. договору).
Згідно з п. 7.7. договору податкові накладні, розрахунки-коригування постачальник реєструє в Єдиному реєстрі податкових накладних, в терміни та згідно з вимогами, які передбачені Податковим кодексом України.
Датою поставки товару та перехід права власності являється дата підписання видаткової накладної на партію товару та ТТН, що свідчать про прийняття товару (п. 7.8. договору).
04.08.2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські корми" та Державним підприємством "Чайка" була підписана специфікація № 4 до договору поставки.
Відповідно до п. 1 специфікації № 4 на умовах, визначених договором та цією специфікацією, постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар, а саме: шрот соєвий негранульований насип у кількості 25000,00 кг загальною вартістю 418650,00 грн. з ПДВ.
Пунктами 3 та 4 специфікації № 4 до договору визначено, що покупець здійснює оплату товару, що поставляється згідно з цією специфікацією - 80 % по факту вивантаження товару, 20 % - при реєстрації ПДВ з відтермінуванням в 10 банківських днів. Поставка товару здійснюється в термін до 11.08.2025 р. включно. 
04.08.2025 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські корми" та Державним підприємством "Чайка" була підписана специфікація № 5 до договору поставки.
Відповідно до п. 1. Специфікації № 5 на умовах визначених договором та цією специфікацією, постачальник зобов`язується передати (поставити) у власність покупця, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти товар, а саме: макуху соняшника у кількості 25000,00 кг. загальною вартістю 322500,00 грн. з ПДВ.
Пунктами 3 та 4 специфікації № 5 до договору визначено, що покупець здійснює оплату товару, що поставляється згідно з цією специфікацією - 80 % по факту вивантаження товару, 20 % - при реєстрації ПДВ. Поставка товару здійснюється в термін до 11.08.2025 р. включно. 
06.08.2025 р. позивач поставив відповідачу товар, вказаний в специфікації №4 в кількості 24250 кг на загальну суму 402453,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1020 від 06.08.2025 р. та товарно-транспортною накладною № УКОО-003899 від 05.08.2025 р.
За фактом вказаної поставки позивач оформив податкові накладні № 19 від 05.08.2025 р. та № 20 від 06.08.2025 р., які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 20.08.2025 р.
Факт реєстрації вказаних податкових накладних 20.08.2025 р. підтверджується квитанціями від 20.08.2025 р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
07.08.2025 р. позивач поставив відповідачу товар, вказаний в специфікації №5 в кількості 24140 кг на загальну суму 311406,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1032 від 07.08.2025 р. та товарно-транспортною накладною № УКОО-003906 від 06.08.2025 р.
За фактом вказаної поставки позивач оформив податкову накладну № 28 від 07.08.2025 р., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних - 20.08.2025 р.
Факт реєстрації вказаної податкової накладної 20.08.2025 р. підтверджується квитанцією від 20.08.2025 р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідач перерахував позивачу 124000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2129 від 13.08.2025 р. з призначенням платежу "за макуху соняшникову зг.рах. № 1071 від 07.08.2025 р.", сплативши частину 80 % від загальної суми поставленого товару.
Предметом позову у даній справі, які були задоволені судом першої інстанції в повному обсязі, є вимоги позивача про стягнення з відповідача 443 814,84 грн. боргу, 4728,43 грн. інфляційних втрат, 2358,66 грн. 3 % річних та 24372,87 грн. пені.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.
У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Щодо виконання покупцем зобов`язань за специфікацією № 4 до договору.
Як вже зазначалось, пунктами 3 та 4 специфікації № 4 до договору визначено, що покупець здійснює оплату товару, що поставляється згідно з цією специфікацією - 80 % по факту вивантаження товару, 20 % - при реєстрації ПДВ з відтермінуванням в 10 банківських днів. Поставка товару здійснюється в термін до 11.08.2025 р. включно. 
06.08.2025 р. позивач поставив відповідачу товар, вказаний в специфікації №4 в кількості 24250 кг на загальну суму 402453,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1020 від 06.08.2025 р. та товарно-транспортною накладною № УКОО-003899 від 05.08.2025 р.
За фактом вказаної поставки позивач оформив податкові накладні № 19 від 05.08.2025 р. та № 20 від 06.08.2025 р., які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 20.08.2025 р.
Факт реєстрації вказаних податкових накладних 20.08.2025 р. підтверджується квитанціями від 20.08.2025 р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з оплати поставленого товару (шроту соєвого) за накладною № 1020: 
06.08.2025 р. - 80% від загальної суми поставленого товару, що становить 321962,40 грн. (80 % вартості поставленого 06.08.2025 р. товару); 
01.09.2025 р. (30.08 - 31.08 - вихідні дні) - 20% від загальної суми поставленого товару, що становить 80490,60 грн.
Відповідач у наведені вище строки оплату товару за видатковою накладною № 1020 від 06.08.2025 р. до специфікації № 4 не здійснив.
При цьому, за змістом заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач зазначає, що на момент поставки у відповідача рахувалась переплата в розмірі 146044,16 грн., яку позивач зарахував як оплату за накладною № 1020.
Отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати позивачу 175918,24 грн. (80 % вартості товару з урахуванням переплати) з 07.08.2025 р.; 80490,60 грн. (20 % вартості товару) з 02.09.2025 р.
Щодо виконання покупцем зобов`язань за специфікацією № 5 до договору.
Як вже зазначалось, пунктами 3 та 4 специфікації № 5 до договору визначено, що покупець здійснює оплату товару, що поставляється згідно з цією специфікацією - 80 % по факту вивантження товару, 20 % - при реєстрації ПДВ. Поставка товару здійснюється в термін до 11.08.2025 р. включно. 
07.08.2025 р. позивач поставив відповідачу товар, вказаний в специфікації №5 в кількості 24140 кг на загальну суму 311406,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1032 від 07.08.2025 р. та товарно-транспортною накладною № УКОО-003906 від 06.08.2025 р.
За фактом вказаної поставки позивач оформив податкову накладну № 28 від 07.08.2025 р., яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних - 20.08.2025 р.
Факт реєстрації вказаної податкової накладної 20.08.2025 р. підтверджується квитанцією від 20.08.2025 р. про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з оплати поставленого товару (макуха соняшника) за накладною № 1032: 
06.08.2025 р. - 80% від загальної суми поставленого товару, що становить 249124,80 грн.; 
20.08.2025 р. - 20% від загальної суми поставленого товару, що становить 62281,20 грн.
Відповідач перерахував позивачу 124000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 2129 від 13.08.2025 р. з призначенням платежу "за макуху соняшникову зг.рах. № 1071 від 07.08.2025 р.", сплативши частину 80 % від загальної суми поставленого товару.
Отже відповідач оплату товару за видатковою накладною № 1032 від 07.08.2025 р. до специфікації № 5 здійснив частково та з простроченням строку оплати.
Таким чином, відповідач прострочив виконання зобов`язання з оплати позивачу 249124,80 грн. (80 % вартості товару) з 07.08.2025 р. по 12.08.2025 р.; 125124,80 грн. (249124,80 грн. - 124000,00 грн. часткова оплата) з 13.08.2025 р.; 62281,20 грн. (20 % вартості товару) - з 21.08.2025 р.
Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар на підставі договору № УК2025П57 від 20.06.2025 р. за специфікаціями № 4 та № 5 до нього у сумі 443814,84 грн. (175918,24 грн. + 80490,60 грн. + 125124,80 грн.+62281,20 грн.) станом на час прийняття рішення не погашена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 443814,84 грн. підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що видаткові накладні містять тільки підпис (одну літеру), що не дає змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Також, у відповідних накладних не зазначено посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. До позовної заяви не додано довіреність на особу, яка прийняла товар від Постачальника.
Стосовно вказаних доводів колегія суддів зазначає наступне.
По перше судом враховується, що відповідачем в суді першої інстанції наведених доводів на вказувалося, явки представника в судові засідання скаржник не забезпечив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, хоча процесуальні документи суду були ним отримані в електронному кабінеті, що підтверджується відповідними довідками. 
Щодо суті вимог апеляційної скарги Суд вказує таке.
Згідно із положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні": 
- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9); 
- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9); 
- господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1).
- первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1). 
За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (з подальшими змінами): 
- господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. (абзац другий пункту 2.1);
- первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац перший пункту 2.1 в редакції, чинній з 26.05.2017);
- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац перший пункту 2.1 в редакції, чинній з 26.05.2017);
- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5); 
- первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15). 
Апеляційний господарський суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця). 
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем подано до суду першої інстанції також копії товарно - транспортних накладних (які містять підпис та відбиток печатки відповідача) та копії податкових накладних.
Суд вказує, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. 
Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару. 
Відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України, як у редакції від 27.02.2018 так і від 22.03.2018, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Колегією суддів встановлено, що згідно вказаних податкових накладних позивачем відображались господарські операції зі спірних поставок товару.
Також, суд вказує, що відповідачем було здійснену часткову оплату.
Колегія суддів враховує, що спірні видаткові накладні містять відбиток печатки відповідача.
Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа
З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).
Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі №915/878/16.
При цьому, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.
Відповідач доводів про вибуття печатки з його володіння не навів.
Отже, апеляційний суд вважає, що наданими позивачем доказами у сукупності (видатковими накладними, ТТН, податковими накладними) підтверджуються обставини поставки товару відповідачу на заявлену до стягнення суму.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу. 
Також, позивач просить стягнути з відповідача 2358,66 грн. 3 % річних, 4728,43 грн. інфляційних втрат та 24372, 87 грн пені.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).
Згідно з п. 8.2. договору в разі прострочення cтроків оплати поставленого товару, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення.
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2358,66 грн 3% річних, 4728,43 грн інфляційних втрат, 24372, 87 грн пені.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Чайка" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2025 у справі №911/3228/25 - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 14.05.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко