Справа № 761/698/26
Провадження №1-кп/761/3080/2026 

В И Р О К 
іменем України

04 травня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі
головуючої судді ОСОБА_1 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
у присутності сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.12.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025101110001349
за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, громадянина України, одруженого, на утриманні 4 малолітніх дітей, обіймаючого посаду лікаря-кардіолога приватної клініки «Докос Медікал», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1ст. 114-1, ч. 2 ст. 358 КК України 
ВСТАНОВИВ 
24.02.2024, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Розуміючи вказані обставини громадянка України ОСОБА 2 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження), маючи вплив на відповідних посадових осіб та тісні взаємозв`язки з іншими працівниками лікарень м. Києва, налагодила протиправний механізм із отримання неправомірної вигоди за надання послуг військовозобов`язаним особам з ухилення від призову та мобілізації шляхом формування фіктивних лікарських висновків, які в подальшому стають підставою для отримання інвалідності.
Разом з тим, ОСОБА 2, являючись громадянкою України, достеменно знаючи, що Російська Федерація здійснила збройну агресію проти України, а також той факт, що Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 встановлено порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а в Україні діє правовий режим воєнного стану, розуміючи, що перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, являється протиправним, маючи корисливу мету, прийняла добровільне рішення про перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом налагодження схеми серед свого лікарського оточення, за допомогою яких, в подальшому підроблялися лікарські висновки, що виражалося у невідповідності фактичному стану здоров`я людини, а також здійсненні медичного дослідження без присутності особи, усвідомлюючи при цьому, що своїми діями остання перешкоджає законній діяльності структурним підрозділам ЗС України, зокрема територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), в проведенні мобілізаційних заходів, що полягають в підготовці та накопиченні військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами військового часу.
Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, не пізніше 13.01.2025, громадянка України ОСОБА 2, маючи на меті отримання прибутку у вигляді частини від суми грошових коштів отриманих від осіб, які до неї звернуться за наданням допомоги в ухиленні від призову на військову службу, тісні взаємовідносини з іншими використовуючи власні зв`язки та тісні взаємовідносини з іншими працівниками лікарень м. Києва, маючи фактичну можливість забезпечити військовозобов`язаним громадянам України можливість ухилення від призову на військову службу, шляхом зняття їх з військового обліку, прийняла рішення про здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом зниження мобілізаційного потенціалу ЗС України та інших військових формувань за попередньою змовою групою осіб.
Зменшення мобілізаційного потенціалу України шкодить ЗС України, оскільки зменшує чисельність особового складу та потенціал, особливо в умовах повномасштабного вторгнення. Це може призвести до дефіциту людських ресурсів, особливо під час наступу, що може бути використано агресором як тактична перевага.
Діючи умисно на виконання свого злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, громадянка України ОСОБА 2, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, вступила у попередню змову з громадянами України ОСОБА 1 (матеріали стосовно якої, виділено в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також іншими невстановленими особами, про спільне перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань та розподілили роль кожного із учасників злочину, під час його вчинення.
Так, згідно з досягнутими домовленостями, ОСОБА 2 забезпечувала пошук військовозобов`язаних громадян України, які за грошову винагороду, в порушення ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мають намір ухилитися від обов`язків громадян щодо захисту Вітчизни, мобілізаційної підготовки та мобілізації. ОСОБА 1 та ОСОБА_5 забезпечували складання та видачу фіктивних документів для формуванням медичної справи, яка в подальшому слугувала для оформлення інвалідності.
Так, згідно з досягнутими домовленостями, не пізніше 07.03.2025, в невстановлений досудовим розслідуванням час та невстановлений спосіб ОСОБА_6 отримав електронне направлення № 3067-8695-3394-3882 для подальшого фіктивно розміщення на стаціонарне лікування.
Далі, діючи умисно, але не пізніше 12.03.2025, ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА 2 прибув до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, де його було фіктивно розміщено на стаціонарне лікування ОСОБОЮ 1.
Так, під час фіктивного стаціонарного лікування ОСОБА 1, за вказівкою ОСОБА 2 без фактичної присутності ОСОБА_6 проводила його особистий огляд та заповнення медичної картки стаціонарного хворого для формуванням медичної справи, яка в подальшому слугувала для оформлення інвалідності.
У подальшому, 18.03.2025, за невстановлених розслідуванням обставин ОСОБА_6 від ОСОБА 1 повідомлено, що 20.03.2025, йому потрібно з`явитися до Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, для завершення проходження так званого стаціонарного лікування та передачі другої частини грошових коштів у розмірі 900 доларів США ОСОБІ 1, для подальшої їх передачі ОСОБА 2.
Так, не пізніше 20.03.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено ОСОБА 1 перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Любомира Гузара, 3, виписала електронне направлення до лікаря кардіолога Центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України ОСОБА_5 , який, 08.05.2025 перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Ільєнка, 24, надав ОСОБА_6 результати дослідження комп`ютерної томографії грудної порожнини (далі - КТ) без його фактичного проведення, а також виписав на підставі фіктивного дослідження консультаційний висновок.
Сформована таким чином справа була подана на розгляд до Експертної команди з оцінки повсякденного функціонування особи (далі ЕКОПФО) Київської міської лікарні №6, як наслідок ОСОБА_6 призначено прибути на засідання ЕКПФО на 17.07.2025 о 10:00 год. для ухвалення рішення щодо призначення групи інвалідності, в результаті якої ОСОБА_6 отримав 3 групу інвалідності, що дає підставу для отримання відстрочки від проходження служби та уникнення мобілізації.
Так, ОСОБА 1 в ході реалізації свого злочинного умислу за попередньою змовою з ОСОБА 2 та ОСОБА_5 сприяла за грошову винагороду ОСОБА_6 в отриманні інвалідності, що надало йому можливість у знятті з військового обліку.
Крім того, ОСОБА 2, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, надала вказівку ОСОБІ 1, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням медичних послуг та виконує професійні функції лікаря-кардіолога Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою м. Київ, пр-т Любомира Гузара, 3, переслідуючи корисливий мотив, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше березня 2025 року, маючи на меті отримання прибутку, у вигляді частини від суми грошових коштів від осіб, які до неї звернуться за надання допомоги в ухиленні від призову на військову службу, використовуючи власні можливості щодо оформлення фіктивних медичних документів та знайомства з іншими медичними працівниками, прийняла рішення про здійснення перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, з метою надання допомоги зацікавленим громадянам України у складанні та видачі завідомо підроблених офіційних документів, що подаються до ЕКОПФО в м. Київ, та необхідних для подальшого ухилення від мобілізаційних заходів.
Так, ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою та вказівкою ОСОБА 2, достовірно знаючи про відсутність захворювань чи вад серця, які б могли стати перешкодою у проходженні служби за призовом під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_6 , маючи на меті вчинення дій, щодо сприяння та пособництва ОСОБА_6 , в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період, діючи з прямим, єдиним умислом, направленим на складання та видачу неправдивих офіційних документів, а саме виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3763 за формою первинної облікової документації № 027\o затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974) та акту дослідження стану здоров`я № 287 за формою, додатку № 10 до Положення про військову- лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800), знаходячись на своєму робочому місці, а саме, в робочому кабінеті Київської міської клінічної лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, у період часу з 12.03.2025 по 20.03.2025, більш точного часу не встановлено, відобразила у вказаній медичній документації завідомо недостовірні данні щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , а саме щодо наявності вад серця, які унеможливлюють проходження ОСОБА_6 військової служби. Так, ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА 2, у медичній документації ОСОБА_6 зазначала про стабільно поганий стан ОСОБА_6 , а саме: «Гіпертонічна хвороба 3 ст., 2 ст, ризик 4 (дуже високий), кризовий перебіг, гіпертензивне серце», «ІХС: стенокардія ФКЗ», «Дифузний кардіосклероз», «КТ ангіографія 2013 р», «персистуюча форма фібриляції передсердь (пароксизм 11.03.25p, ритм відновлено медикаментозно 12.03.25 р)», «помірна мітрально-аортальна недостатність, інтермітуюча блокада лівої ніжки п Гіса СН стадія С зі зниженою ФВ ЛШ (ФВ 48%)», для формування медичної справи, яка в подальшому слугувала підставою для отримання фіктивної інвалідності, за фактичної відсутності структурних змін серця, гемодинамічно значущих стенозів коронарних артерій та інших об`єктивних критеріїв зазначених вище складових діагнозу, підстав для встановлення інвалідності ОСОБА_6 .
Зокрема, ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою та ОСОБА 2, у період часу з 12.03.2025 по 20.03.2025 відобразила у медичній документації стосовно ОСОБА_6 завідомо недостовірні данні щодо його стану здоров`я, а саме щодо його вад серця.
Крім того 14.03.2025, 15.03.2025, 16.03.2025, без фактичного відвідування медичної установи ОСОБА_6 , та проведення його лікарського обстеження, ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою та ОСОБА 2, внесла завідомо неправдиві відомості до медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3763 за формою первинної облікової документації № 027 о затвердженої наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974) та акту дослідження стану здоров`я № 287 за формою, додатку № 10 до Положення про військову- лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800). щодо проведення особистого огляду ОСОБА_6 .
Після чого, діючи умисно, на підставі сформованих фіктивних документів з медичної картки стаціонарного хворого 20.03.2025, точний час не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Любомира Гузара 3, ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА 2 виписала електронне направлення №5344-3070-5630-3386 ОСОБА_6 для проведення КТ ОСОБА_6 .
У подальшому, дотримуючись заздалегідь розробленого з ОСОБА 1, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА 2 плану, щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, діючи умисно, в порушення ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», використовуючи надане ОСОБОЮ 1 електронне направлення, ОСОБА_6 звернувся до лікаря кардіолога Центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України ОСОБА_5 , який, діючи умисно, за попередньою змовою та вказівкою ОСОБА 2, надав ОСОБА_6 результати дослідження КТ, без його фактичного проведення, а також виписав на підставі фіктивного дослідження консультаційний висновок спеціаліста від 08.05.2025 за формою первинної облікової документації № 028\о затвердженої наказом МОЗ України від 2 14.02.2012 № 110 (Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2012 за № 661/20974) знаходячись на своєму робочому місці, а саме у своєму робочому кабінеті Центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України за адресою: м. Київ, вул. Іллєнка 24, 08.05.2025, більш точного часу не встановлено, відобразив у вищевказаній медичній документації завідомо недостовірні данні щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , а саме щодо наявності вад серця, які унеможливлюють проходження ОСОБА_6 військової служби.
Зокрема, лікар кардіолог Центру дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України ОСОБА_5 , у медичній документації ОСОБА_6 , зазначив наступне: «ІХС: стенокардія напруги III ФК», «Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (КТ КВГ від 08.05.2025 р. 2013 р.)», «Персистуюча форма фібриляції передсердь, тахісистологічний варіант, часті пароксизми, що потребують медичного втручання», «Недостатність мітрального та тристулкового клапанів ІІ ст.», «Недостатність аортального клапану І ст.», «Транзиторна блокада лівої ніжки пучка Гіса», «гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик дуже високий, кризовий перебої, часті гіпертензивні кризи, резистентні до терапії», «Гіпертензивне серце», «СН стадія С зі зниженою систолічною функцією ЛШ (ЦВ - 47%)».
Консультаційний висновок спеціаліста від 08.05.2025 серед інших документів був поданий на розгляд до ЕКОПФО Київської міської лікарні №6 за адресою: м. Київ, вул. Любомира Гузара 3, як наслідок, 17.07.2025 ОСОБА_6 на засіданні ЕКОПФО присвоєно 3 групу інвалідності, що дає підставу для отримання відстрочки від проходження служби та уникнення мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України, тобто складання та видачу особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення.
Згідно з оголошеною у судовому засіданні угодою про визнання винуватості від 17 грудня 2025 року, укладеною між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_5 з іншої сторони, підозрюваний повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 2 ст. 358 КК України в обсязі та за обставин, викладених у обвинувальному акті, що затверджено 17.12.2025 прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , та добровільно погодився на укладання угоди про визнання винуватості, при цьому узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 із застосуванням положень ст. 70 КК України буде призначено осточне покарання у виді позбавлення волі на строк обумовлений угодою із звільненням на підстав ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. 
Прокурор в судовому засіданні наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості, зауваживши про щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, повідомлення про всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказала, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Також просила вирішити питання щодо речових доказів та скасувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту. 
Захисник просив суд про затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки угода відповідає вимогам закону, укладена із дотриманням вимог КПК України, є добровільною та не є наслідком примусу.
Обвинувачений ОСОБА_5 вказав що укладення угоди є добровільним, він беззастережно визнає вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, цілком розуміє обов`язки, які покладені на нього угодою, має можливість виконати їх, зауважив, що йому зрозуміло наслідки затвердження угоди, його позиція є добровільною, він цілком і в повній мірі розуміє характер висунутого обвинувачення, своє право на повний судовий розгляд. 
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні з наступних підстав.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);
2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);
2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим, який є організатором злочину, не може бути укладена у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за винятком випадку укладання угоди на підставі пункту 2 цієї частини та за умови викриття ним іншого організатора корупційного кримінального правопорушення або кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, судом під час судового засідання з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє зміст положення п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5  розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження цієї угоди судом.
Також, судом встановлено, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторонам угоди, зокрема, відомо та зрозуміло про обмеження їх прав на оскарження вироку у разі її затвердження.
Аналізом сукупності досліджених в судовому засіданні наявних у суду матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором при вирішенні питання про укладення цієї угоди про визнання винуватості правильно та у відповідності до вимог ч. 1 ст. 470 КПК України враховано наступні обставини: ступінь та характер сприяння обвинуваченого у розслідуванні кримінального провадження щодо нього, обставини та події, які мають значення для кримінального провадження та підлягають встановленню (доказуванню), також враховано обставини викладені ч. 2 ст. 470 КПК України.
Умовами угоди правильно враховано, що ОСОБА_5 щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв розкриттю злочинів, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного беззаперечного визнання вини.
Крім цього, при укладенні угоди вірно враховано, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, також судом враховано його сімейний стан та міцність соціальних зв`язків, так обвинувачений одружений, на утрмианні має чотирьох неповнолітніх дітей, має статус багатодітної родини, офіційно працевлаштований, а також інші обставини, які його характеризують. 
Встановлено обставини, які, згідно з вимогами ст. 66 КК України пом`якшують покарання а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. 
Вказані вище обставини, на переконання суду, істотно впливають та вказують на допустимість прийняття позитивного рішення щодо затвердження угоди про визнання винуватості з можливістю при цьому застосування покарання за вчинені ОСОБА_5  кримінальні правопорушення, визначеного умовами угоди, з урахуванням можливості звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з урахуванням положень ст. ст. 75,76 КК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим вона підлягає затвердженню. 
Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлено. 
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити у порядку визначеному ст. 100 КПК України.
В той же час під час досудового розслідування були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави у розмірі 60560 грн. на виконання вказаного рішення ОСОБА_4 18.11.2025 внесено заставу сумі 60560 грн. 
З огляду на те, що суд прийшов до висновку про застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, вказаний запобіжний захід слід скасувати, та із врахуванням положень ч. 11 ст. 182 КПК України внесена сума застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_4 .
Керуючись ст. ст. 182, 314, 315, 369-376, 475, 615 КПК України, ст. 12, 114-1, 358, 75, 76 КК України, суд
УХВАЛИВ
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке 10.12.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22025101110001349 між прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_5  з іншої сторони. 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні:
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;
- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: мобільний телефон марки «Infinix SMART9» моделі «Infinix X6532», МЕЙ НОМЕР_4, IMEI2 НОМЕР_1 ; ноутбук марки «lenovo» s/n R9-OAECSV 14/09 з зарядним пристроєм та мобільний телефон Redmi Note 13 IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 повернути власнику. Документи ЕХО « ОСОБА_8 повернути власнику.
Скасувати застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави.
Повернути заставодавцю ОСОБА_4 (код платника 2807212032) розмір внесеної ним застави 60560 грн., призначення платежу - застава за ОСОБА_5 , згідно з ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.11.2025, справа (760/31904/25) відповідно до платіжної інструкції від 18.11.2025 № 0.0.46335000077.1.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні

Головуюча суддя        ОСОБА_1