Справа №402/132/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2026 р. Благовіщенський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого - судді Ясінського Л.Ю.
за участю: секретаря судового засідання Ільченко Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Благовіщенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Могилів - Подільської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
В С Т А Н О В И В:
представник позивача Служби у справах дітей Благовіщенської міської ради звернулася до Благовіщенського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Могилів - Подільської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав. 
Позов до суду мотивований тим, що ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком являється ОСОБА_4 , який записаний відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06.09.2025 року №00053469343 записаний за ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.
Сім"я відповідача ОСОБА_2 перебуває на обліку в службі у справах дітей Благовіщенської міської ради, як сім`я де дитина перебуває в складних життєвих обставинах.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 10.09.2025 року № 159 " Про негайне вилучення дитини" неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано у матері ОСОБА_2 у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Згідно акту прийому-передачі дитини від 12.09.2025 року ОСОБА_5 влаштовано до комунального закладу " Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради, де вона перебуває до теперішнього часу.
Рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2025 року справа №402/1182/25 ОСОБА_3 29.1' ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрано у матері ОСОБА_2 .
Відповідно до повідомлення директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей Кіровоградської обласної ради від 16.01.2026 року №0-13/10/1 за період перебування дитини в закладі з 12.09.2025 року по теперішній час , неповнолітню ОСОБА_3 , батьки та інші родичі з нею не цікавились, не приїздили, не відвідували, письмових запитів на адресу закладу не надсилали.
Відповідач ОСОБА_2 вживає алкогольні напої. За період відсутності дитини в сім`ї відповідач не влаштувалась на роботу, умови проживання в будинку не змінились на кращі. Неодноразово були скарги від сусідів, що перебуваючи в нетверезому стані відповідач веде себе неадекватно, що підтверджується характеристикою на ОСОБА_1 від 11.12.2025 року №105 виданої старостою с. Кам`яний Брід Голованівського району за місцем її проживання.
Спеціалісти служби у справах дітей неодноразово намагались обстежити умови проживання відповідача ОСОБА_2 однак її вдома не було. Повторно 06.01.2026 року спеціалістами служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання відповідача, однак її вдома не було.
За час перебування неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім"ї, відповідачкою ОСОБА_1 разом з її співмешканцем та друзями у присутності дитини влаштовувалися розпиття спиртних напоїв та здійснювалося психологічне та фізичне насильство над дитиною. Неодноразово вітчим дитини у присутності матері дозволяв собі торкатися інтимних частин тіла дитини, примушував її лягати у ліжко біля нього на що, мати дитини ніяк не реагувала, про що неповнолітньою ОСОБА_6 була написана заява.
У дитини відсутній куточок для виконання домашніх завдань та окреме ліжко, відсутнє шкільне приладдя та одяг. Мати дитини не дбає про фізичний, духовний та матеріальний розвиток дитини. Поведінка матері вказує на неналежне виконання батьківських обов`язків, що стало прямою загрозою життю та здоров`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
Враховуючи викладене вище, представник позивача просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Благовіщенського районного суду від 25 березня 2026 року до справи залучено в якості третьої особи без самостійних вимог Службу у справах дітей Могилів-Подільської міської ради Вінницької області..
Ухвалою Благовіщенського районного суду від 25 березня 2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.
В судове засідання представник позивача не з`явилась, надіслала до суду заяву якою підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги визнала та просить суд розглянути справу без її участі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. 
Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 її мати зазначена ОСОБА_5 , батько зазначений ОСОБА_4 , який записаний відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06.09.2025 року №00053469343 записаний за ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади відповідач ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 .
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 03.09.2025 року №189 за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання незадовільні. В будинку виявлено бруд, сторонні особи розпивали спиртні напої. В дитини відсутнє власне ліжко, письмовий стіл, канцелярське приладдя в мінімальній кількості.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.01.2026 року №1 за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Умови проживання не можливо було перевірити через відсутність за місцем проживання ОСОБА_1 .
Сім"я відповідача ОСОБА_2 перебуває на обліку в службі у справах дітей Благовіщенської міської ради, як сімя де дитина перебуває в складних життєвих обставинах.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Благовіщенської міської ради від 10.09.2025 року № 159 "Про негайне вилучення дитини" неповнолітню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрано у матері ОСОБА_2 у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків. Згідно акту прийому-передачі дитини від 12.09.2025 року ОСОБА_5 влаштовано до комунального закладу " Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Кіровоградської обласної ради, де вона перебуває до теперішнього часу.
Рішенням Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 05.11.2025 року справа №402/1182/25 ОСОБА_3 29.1' ІНФОРМАЦІЯ_2 відібрано у матері ОСОБА_2 .
Відповідно до повідомлення директора центру соціально-психологічної реабілітації дітей Кіровоградської обласної ради від 16.01.2026 року №0-13/10/1 за період перебування дитини в закладі з 12.09.2025 року по теперішній час , неповнолітню ОСОБА_3 , батьки та інші родичі з нею не цікавились, не приїздили, не відвідували, письмових запитів на адресу закладу не надсилали.
Відповідач ОСОБА_2 вживає алкогольні напої. За період відсутності дитини в сім`ї відповідач не влаштувалась на роботу, умови проживання в будинку не змінились на кращі. Неодноразово були скарги від сусідів, що перебуваючи в нетверезому стані відповідач веде себе неадекватно, що підтверджується характеристикою на ОСОБА_1 від 11.12.2025 року №105 виданої старостою с. Кам`яний Брід Голованівського району за місцем її проживання.
Згідно характеристики виданої Кам`янобрідською гімназією Благовіщенської міської ради №55 від 25.08.2025 року виданої на ученицю 8 класу ОСОБА_3 2010 року народження вбачається, що дитина навчається у 8 класі очної форми навчання Кам`янобрідської гімназії Благовіщенської міської ради. ОСОБА_6 виховують мати та вітчим, які не працюють, дитиною не займаються. У дівчинки не завжди відповідний сезону одяг та шкільне приладдя. Батьки не завжди оплачують харчування доньки у гімназії, тому дитина часто не харчується. Немає постійного контролю зі сторони батьків за успішністю дитини, виконанням завдань. Дівчинка добра, товариська, не має конфліктів з однокласниками, з повагою ставиться до вчителів.
Неповнолітньою ОСОБА_3 28.08.2025 року було написано листа до Служби у справах дітей Благовіщенської міської ради про те, що вона відмовляється повертатися додому через систематичні п`янки її матері ОСОБА_2 , через постійні психологічні та моральні травми, які вчиняються відносно неї матір`ю та вітчимом. Також, через побиття її вітчимом та його торкання до інтимних місць та його примушування лягати з ним в ліжко.
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Благовіщенської міської ради, від 29.01.2026 року №10, вбачається, що виконавчий комітет Благовіщенської міської ради, як орган опіки і піклування, виходячи виключно з інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Згідно з ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
З системного аналізу наведених норм вбачається, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За змістом роз`яснень, викладених у п.15, 16, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). […] Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.
Згідно з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі № 203/3505/19 відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/одного з батьків батьківських прав.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Хант проти України», № 31111/04 від 07 грудня 2006 року, п. 54).
Разом з тим Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими («Мамчур проти України», № 10383/09 від 16 липня 2015 року, п. 100).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц зроблено висновок щодо застосування п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.
Як встановлено судом, відповідач у справі не займається вихованням доньки, не виявляє до неї будь-якої материнської уваги та турботи, не займається розвитком дитини, не цікавиться її життям взагалі. Крім того, після відібрання доньки, відповідач на шлях виправлення не стала, що свідчить про її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків.
На підставі викладеного вище, враховуючи, що судом встановлено факт свідомого і тривалого ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що належить задовольнити.
Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини ОСОБА_3 , оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дитини до моменту зміни нею свого ставлення відносно дитини та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.
Водночас суд зауважує, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
позов Служби у справах дітей Благовіщенської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служби у справах дітей Могилів - Подільської міської ради Вінницької області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у сумі 1331,20 грн. 
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.

Суддя: Л.Ю.Ясінський