Справа № 308/4368/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
23 червня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді – Данко В.Й.,

за участю:
секретаря судового засідання – Ткаченко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинов Георгій Костянтинович, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мартинов Г.К., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між учасниками справи укладено договір позики, за яким відповідачка отримала 35 000 доларів США із зобов`язанням повернути їх в обумовлений сторонами строк. Утім, свої зобов`язання відповідачка не виконала, грошові кошти не повернули, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку.
Відповідачка правом на подання відзиву на скористалася, що згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України не перешкоджає розгляду та вирішенню справи судом по суті за наявними матеріалами.
У судове засідання учасники процесу не з`явилися, належним чином повідомлені про час, дату і місце його проведення, клопотання про відкладення не подали, від представника позивача надійшла заява без участі.
Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене та із урахуванням відсутності заперечень представника позивача проти вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України (заочно).
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Згідно з розпискою б/н та б/д відповідачка видала позивачу цю розписку на підтвердження отримання 11.03.2021 від нього у борг (позику) гроші в сумі 35 000 доларів США на умовах повернення не пізніше 31.12.2023. Як відображено в розписці, позика є безвідсоткою, обов`язок доведення факту повернення позирки покладається на позичальника.
Виходячи з наявності підстав для стягнення суми боргу з відповідачки, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
За приписами ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
У розглядуваній справі суд з`ясував, що відповідачка видала позивачу розписку на підтвердження отримання 11.03.2021 від нього у борг (позику) грошових коштів у сумі 35 000 доларів США на умовах повернення не пізніше 31.12.2023.
Досліджена судом розписка дозволяє ідентифікувати розмір та валюту грошового зобов`язання, а також підтверджує те, що грошові кошти передані в позику. 
Крім того, розписка містить відомості про особу, яка відповідні кошти надала (позикодавця), та про отримувача коштів (позичальника). Розписка підписана відповідачкою. Доказів протилежного судом не здобуто.
Також розпискою зафіксовано обов`язок щодо повернення отриманих коштів і строк, у межах якого мало бути виконане зобов`язання з повернення грошових коштів.
Відповідачка не надала доказів на підтвердження того, що зобов`язання з повернення грошових коштів, наданих їй у позику, виконане належним чином.
У зв`язку з цим суд вважає обґрунтованими твердження представника позивача, що передані грошові кошти в розмірі 35 000 доларів США не повернуті.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути сплачений відповідачем судовий збір у зв`язку із задоволенням позову.
Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 суму заборгованості в розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 сплачений судовий збір у розмірі 15 047 (п`ятнадцять тисяч сорок сім) грн. 55 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя          В.Й. Данко