ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року Чернігів Справа № 620/2464/26
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соловушка» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Соловушка» (далі також позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області №2927/25-01-04-10 від 07.08.2025 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Соловушка»;
зобов`язати Головне управління ДПС у Чернігівській області внести до Реєстру платників податку на додану вартість запис про відновлення реєстрації ТОВ «Соловушка» як платника ПДВ з дати анулювання – з 07.08.2025;
визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області форми «В3» від 24.11.2025 №20614/Ж10/25-01-07-00 про відмову у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 102 248,00 грн;
зобов`язати ГУ ДПС у Чернігівській області вчинити дії, передбачені ст. 200 ПКУ, необхідні для реалізації бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ «Соловушка» у сумі 102 248,00 грн (сто дві тисячі двісті сорок вісім гривень 00 коп.) за податковою декларацією за серпень 2025 року (реєстраційний № 9288347591) на поточний рахунок Позивача НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851).
Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на порушення відповідачем у спірних правовідносинах чинного законодавства України на момент їх виникнення, що стало підставою для його звернення до суду.
Головне управління ДПС у Чернігівській області подало до суду відзив на позовну заяву, у якому не погоджувалося з доводами позивача викладеними у позові та просило відмовити у його задоволенні. 
Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області подало до суду пояснення щодо позову, у яких зазначило, що органи Державної казначейської служби України не здійснюють ведення реєстру платників, не приймають рішення щодо реєстрації або анулювання реєстрації платників ПДВ та не мають повноважень щодо внесення змін до такого реєстру. Дані функції покладено виключно на податкові органи. Крім того третя особа зазначила, що органи Казначейства не наділені повноваженнями самостійно приймати рішення щодо повернення з бюджету податку на додану вартість. В разі відображення даної інформації, позивачу буде перераховано відповідну суму коштів згідно з нормами чинного законодавства.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області (вул. Реміснича, 27, м.Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 37972475).
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження – відмовлено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Зі змісту матеріалів справи встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Соловушка» є юридичною особою з основним видом діяльності: оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (46.21), та було зареєстроване платником податку на додану вартість.
07.08.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято рішення № 2927/25-01-04-10 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно до якого встановлено наступні висновки: перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, реквізити якого вказано вище, у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Соловушка» протягом 12 послідовних податкових місяців подає до контролюючого органу декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг здійснених з метою формування податкових зобов`язань чи податкового кредиту та відповідно до п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.
22.09.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Соловушка» було подану податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2025 року.
Відповідно до квитанції № 2 від 22.09.2025 податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2025 року була прийнята. На момент прийняття декларації Sнакл складає 163707,50 грн (реєстраційний номер 9288347591).
24.11.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято податкове-повідомлення рішення № 20614/ж10/25-01-07-00. 
Вважаючи рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі також ПК України).
Відповідно до статті 202.1 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць.
Згідно зі статтею 203.1 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Так, відповідно до підпунктів 49.2, 49.4 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Пунктом 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що подання в електронному вигляді податкової звітності з ПДВ, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком платника податку
Порядок реєстрації особи як платника ПДВ, анулювання свідоцтва платника ПДВ регулюється статтями 180-184 ПК України та регламентується Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2014 за № 1456/26233 (далі-Положення № 1130).
Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Згідно з пунктом 184.2 статті 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Підпунктом «г» п. 5.1. Положення № 1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до пункту 5.2 Положення № 1130 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт "г" пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що: не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця; включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.
Пунктом 5.5 Положення № 1130 визначено, що анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).
Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).
Відповідно до пункту 5.6 Положення № 1130 за наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.
Контролюючий орган, який прийняв самостійне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.
Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.
Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.
Один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.
У день виникнення підстави для анулювання реєстрації платника ПДВ до Реєстру вноситься відмітка «Реєстрація особи підлягає анулюванню».
Разом із такою відміткою до Реєстру вноситься підстава для анулювання реєстрації відповідно до пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу та дата виникнення такої підстави.
З аналізу наведених вище правових норм слідує, що подання/неподання платником податку протягом 12 послідовних податкових місяців декларацій (податкових розрахунків), які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є підставою для анулювання реєстрації такої особи як платника податку на додану вартість за самостійним рішенням контролюючого органу.
При цьому, з метою вирішення питання щодо прийняття рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ контролюючий орган має враховувати останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації до складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.
Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.
Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 30 квітня 2024 року у справі № 160/12823/23, від 12 вересня 2024 року у справі №400/10114/23, від 17 вересня 2024 року у справі №280/10300/23, від 07 січня 2025 року у справі №160/7847/24.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість стала довідка від 06.08.2025 № 216/25-01-04-10.
Підставою для складання вказаної довідки було неподання позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців з липня 2024 року по червень 2025 року декларацiй, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
З позовної заяви вбачається, що на думку позивача, відповідач при прийнятті рішення №2927/25-01-04-10 від 07.08.2025 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість не врахував принцип пропорційності та фактичні обставини діяльності товариства, обмежившись формальним підходом.
Проте, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки чинне законодавство не містить норм, які б надавали можливість не анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість у разі, якщо платник податків не подає протягом 12 послідовних податкових місяців до контролюючого органу декларації з ПДВ, проте реєструє відповідні податкові накладні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 160/1399/19.
Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивачем не подано податкові декларації з податку на додану вартість за період з липня 2024 року до червня 2025 року.
Позивач доказів протилежного не надав до суду.
Суд зауважує, що чинне законодавство не зобов`язує контролюючий орган перед прийняттям рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ здійснювати перевірки наявності операцій, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за участю позивача. Підставою для прийняття такого рішення є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.
Господарська діяльність має бути не тільки відображена у первинних документах учасників операції, але і у податкових деклараціях.
Таким чином, Головне управління ДПС у Чернігівській області під час ухвалення рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Соловушка» № 2927/25-01-04-10 від 07.08.2025 діяло відповідно до приписів податкового законодавства, забезпечуючи виконання покладених на контролюючий орган функцій та повною мірою використовуючи надані законодавством права, а отже спірне рішення відповідача є правомірним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає.
Щодо податкового повідомлення-рішення форми «В3» від 24.11.2025 № 20614/Ж10/25-01-07-00, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається, як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно з підпунктом «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
На підставі пункту 200.7 статті 200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Як визначено підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
На підставі пункту 200.10. статті 200 ПК України, у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, що проводиться протягом 20 календарних днів, наступних за граничним строком подання податкової декларації або уточнюючого розрахунку (у разі подання), а якщо такі документи були подані пізніше - за днем їх фактичного подання, та відповідно до вимог, визначених статтею 76 цього Кодексу, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, відповідно до цього Кодексу.
Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289 (далі - Порядок) визначає порядок заповнення податкової декларації.
Підпунктом 4 пункту 5 розділу III «Розрахунки за звітний період» розділу V «Порядок заповнення податкової декларації» цього Порядку встановлено: сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):
зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку/небанківському надавачу платіжних послуг (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації; зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;
5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.
Як встановлено судом раніше, 07.08.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято рішення № 2927/25-01-04-10 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, відповідно до якого встановлено наступні висновки: перелічені документи є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, реквізити якого вказано вище, у зв`язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Соловушка» протягом 12 послідовних податкових місяців подає до контролюючого органу декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг здійснених з метою формування податкових зобов`язань чи податкового кредиту та відповідно до п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України.
22.09.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Соловушка» було подану податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2025 року.
Відповідно до квитанції № 2 від 22.09.2025 податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2025 року була прийнята. На момент прийняття декларації Sнакл складає 163707,50 грн (реєстраційний номер 9288347591).
24.11.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято податкове-повідомлення рішення № 20614/ж10/25-01-07-00. Зі змісту спірного податкового-повідомлення рішення вбачається, що обгрунтованою підставою для визначення суми, на яку відмовлено у наданні бюджетного відшкодування: обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до підпункту 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 розділу І та пункту 86.7 статті 86 глави 8 розділу II Податкового кодексу України письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема, щодо обставин, які стосуються події правопорушення та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують вказані обставини): ТОВ «СОЛОВУШКА» (код ЄДРПОУ 40141463) подано декларацію з податку на додану вартість за серпень 2025 року (від 22.09.2025 № 9288347591) з додатками. Проте, в податковій декларації з ПДВ за серпень 2025 року від 22.09.2025 року № 9288347591 відсутня «Відмітка про подання за останній звітний (податковий) період у разі анулювання реєстрації платником податку».
З урахуванням наведеного, позовні вимоги позивача у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області форми «В3» від 24.11.2025 №20614/Ж10/25-01-07-00 про відмову у наданні бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 102 248,00 грн; зобов`язання ГУ ДПС у Чернігівській області вчинити дії, передбачені ст. 200 ПКУ, необхідні для реалізації бюджетного відшкодування ПДВ ТОВ «Соловушка» у сумі 102 248,00 грн (сто дві тисячі двісті сорок вісім гривень 00 коп.) за податковою декларацією за серпень 2025 року (реєстраційний № 9288347591) на поточний рахунок позивача НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ПУМБ» (МФО 334851), задоволенню не підлягають.
Беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Соловушка» до Головного управління ДПС у Чернігівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Соловушка» вул. Гонча, 16, 17, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000, код ЄДРПОУ 40141463.
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, вул. Реміснича, 27, м.Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 37972475.
Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА