Справа № 466/2150/26
Провадження № 2/466/2243/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2026 року м. Львів 
Шевченківський районний суд м. Львова
у складі: головуючого - судді Білінської Г.Б.
з участю секретаря Ханас С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання покарань у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 про зняття арешту з майна,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання покарань у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені якого діє законний представник ОСОБА_4 у якому просить зняти обтяження у вигляді арештів з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року, серія НОМЕР_1 , виданий Квартирно-екпслуатаційним відділом м.Львова згідно розпорядження №1444 від 27.01.1994 року, накладеного на підставі: постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП36604037 виданий 19.02.2013 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; запис про який внесено до державного реєстру речових прав за реєстраційним номером обтяження 231975, дата реєстрації 27.02.2013 р. 15:12:54, державним реєстратором Савченко Тетяна Володимирівна, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл.; постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №42547689, виданий 19.03.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; запис про який внесено до Державного реєтру речових прав за реєстраційним номером обтяження 5057267, дата реєстрації 21.03.2014 09:49:48, державним реєстратором Величко Андрієм Степановичем, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл.; постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження 25110094, 21.03.2011, підрозділ ПВР відділу ДВС ГУ Юстиції у Львівській області; запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10964429, дата реєстрації 21.03.2011 14:53:35, реєстратором Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач та заявник: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 25.03.2010 року виданого Квартирно- екпслуатаційним відділом м. Львова згідно розпорядження №1444 від 27.01.1994 року, що підтверджується Свідоцтвом про про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №463368907 від 09.02.2026 року.
ОСОБА_8 є дочкою позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та матір`ю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкова справа не відкривалась, позивач та її чоловік, - батьки померлої, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - діти померлої, фактично прийняли спадщину після її смерті, в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент її смерті постійно усі проживали з нею у спірній квартирі АДРЕСА_1 .
Чоловік позивачки ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Якимів Н. від 09.12.2026 року №43/02-14 підтверджується, що після смерті ОСОБА_6 , єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину є: дружина померлого - ОСОБА_1 , онук померлого - ОСОБА_3 , онука померлого - ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі.
Під час оформлення документів з`ясувалось, що на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровані обтяження особи, яка ніколи не була власником цієї квартири. Так, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №464485866 від 17.02.2026 року за даними ідентифікаційного номера НОМЕР_2 (який належав ОСОБА_8 ) зареєстровано обтяження на особу та майно ОСОБА_5 , який ніколи не був власником спірного майна: 
в Державному реєстрі речових прав: 
Номер запису про обтяження: 231975 (далі - Обтяження №2). Дата та час державної реєстрації: 27.02.2013 15:12:24. Обтяжувач- 1 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 34942940, який 31.03.2021 року припинив свою діяльність, а правонаступником якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі- Відповідач-1). Державний реєстратор: Савченко Тетяна Володимирівна, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл. Особа, майно якої обтяжується ОСОБА_5 . Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №36604037 виданий 19.02.2013 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області
Номер запису про обтяження: 5057267 (далі - Обтяження №2). Дата та час державної реєстрації: 21.03.2014 09:49:48. Обтяжувач-2 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 34942940, який 31.03.2021 року припинив свою діяльність, а правонаступником якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі- Відповідач-1). Державний реєстратор: Величко Андрій Степанович, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл. Особа, майно якої обтяжується ОСОБА_5 . Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №42547689 виданий 19.03.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.
В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (який діяв до 2013 року) зареєстровані наступні обтяження на спірну квартиру:
Реєстраційний номер обтяження: 10964429 (далі - Обтяження №3). Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Зареєстровано: 21.03.2011 р. 14:53:35, Львівська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції. Підстава обтяження: постанова, 25110094, 21.03.2011, підрозділ ПВР відділу ДВС ГУ Юстиції у Львівській області. Власник: ОСОБА_5 . Обтяжувач та Заявник: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (Відповідач-1).
Через ці обтяження позивачка не може реалізувати своє право власності на 1/3 спірної квартири, оформити спадщину, після смерті ОСОБА_6 та вчинити будь-які інші дії щодо спірного нерухомого майна.
З відповіді на адвокатський запит, листом від 28.11.2025 р. №3000250048380 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що на виконанні у примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ОСОБА_8 перебували виконавчі провадження №25107403, №34385831 та №30848533, які знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Натомість з як вбачається із даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Обтяження №№1,2,3, які оскаржуються Позивачкою, зареєстровані Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на підставі постанов про арешт усього майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах виконавчих проваджень №36604037, №42247689, №25110094, які не стосуються ОСОБА_8 , але внаслідок помилкового внесення в вищевказані Реєстри під даними боржника ОСОБА_5 , даних РНОКПП ОСОБА_8 (РНОКПП Мошкової НОМЕР_2 ), квартира АДРЕСА_1 помилково обтяжена.
Зазначає, що їй доведено до відома, що відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду, з огляду на вищенаведене роз`яснено, що ОСОБА_1 вправі звернутися до суду відповідної інстанції із позовом про зняття арешту із належного йому майна.
Вказує, що наявне обтяження, заборона на нерухоме майно позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на нерухоме майно позивача немає, а тому вважає, що її право підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування обтяження.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 18 березня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено 30 березня 2026 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат Мацієвська І.В., у судове засідання не з`явилися, однак від адвоката на адресу суду надійшла письмова заяву, у якій просять справу розглядати у відсутності позивача та без участі представника позивача. Зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити.
Представник відповідача, Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який представляє ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подали заяву про визнання позовних вимог, яку виклали у формі відзиву на позовну заяву. Просили проводити розгляд справи у їх відсутності.
А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, його представника, відповідачів, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року, виданого Квартирно- екпслуатаційним відділом м. Львова згідно розпорядження №1444 від 27.01.1994 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.07.2025 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 72 роки помер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був чоловіком позивачки ОСОБА_1 
ОСОБА_9 є дочкою позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 09 червня 1976 року.
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 29.06.1996 року вбачається, що 29 червня 1996 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 уклали шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому. Після укладення шлюбу просвоєні прізвища: чоловікові ОСОБА_12 , дружині ОСОБА_12 .
ОСОБА_8 є матір`ю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтв про народження серії НОМЕР_6 від 21.02.1997 року та серії НОМЕР_7 від 17.02.2009 року.
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 37 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 від 22.02.2014 року. 
Після її смерті спадкова справа не відкривалась, позивач та її чоловік, - батьки померлої, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , - діти померлої, фактично прийняли спадщину після її смерті, в порядку ст.1268 ЦК України, оскільки на момент її смерті постійно усі проживали з нею у квартирі АДРЕСА_1 .
Листом приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Якимів Н. від 09.12.2026 року №43/02-14 підтверджується, що після смерті ОСОБА_6 , єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину є: дружина померлого - ОСОБА_1 , онук померлого - ОСОБА_3 , онука померлого - ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №464485866 від 17.02.2026 року за даними ідентифікаційного номера НОМЕР_2 (який належав ОСОБА_8 ) зареєстровано обтяження на особу та майно ОСОБА_5 , який ніколи не був власником спірного майна: 
в Державному реєстрі речових прав: 
Номер запису про обтяження: 231975 (далі - Обтяження №2). Дата та час державної реєстрації: 27.02.2013 15:12:24. Обтяжувач- 1 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 34942940, який 31.03.2021 року припинив свою діяльність, а правонаступником якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі- Відповідач-1). Державний реєстратор: Савченко Тетяна Володимирівна, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл. Особа, майно якої обтяжується ОСОБА_5 . Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №36604037 виданий 19.02.2013 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області
Номер запису про обтяження: 5057267 (далі - Обтяження №2). Дата та час державної реєстрації: 21.03.2014 09:49:48. Обтяжувач-2 відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області код ЄДРПОУ 34942940, який 31.03.2021 року припинив свою діяльність, а правонаступником якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі- Відповідач-1). Державний реєстратор: Величко Андрій Степанович, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл. Особа, майно якої обтяжується ОСОБА_5 . Вид обтяження: арешт нерухомого майна. Підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №42547689 виданий 19.03.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.
В єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (який діяв до 2013 року) зареєстровані наступні обтяження на спірну квартиру:
Реєстраційний номер обтяження: 10964429 (далі - Обтяження №3). Тип обтяження: арешт нерухомого майна. Зареєстровано: 21.03.2011 р. 14:53:35, Львівська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції. Підстава обтяження: постанова, 25110094, 21.03.2011, підрозділ ПВР відділу ДВС ГУ Юстиції у Львівській області. Власник: ОСОБА_5 . Обтяжувач та Заявник: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області (Відповідач-1).
З відповіді на адвокатський запит, листом від 28.11.2025 р. №3000250048380 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повідомив, що підставою для реєстрації обтяження було те, що на виконанні у примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо ОСОБА_8 перебували виконавчі провадження №25107403, №34385831 та №30848533, які знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Натомість з як вбачається із даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Обтяження №№1,2,3, які оскаржуються Позивачкою, зареєстровані Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області на підставі постанов про арешт усього майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах виконавчих проваджень №36604037, №42247689, №25110094, які не стосуються ОСОБА_8 , але внаслідок помилкового внесення в вищевказані Реєстри під даними боржника ОСОБА_5 , даних РНОКПП ОСОБА_8 (РНОКПП Мошкової НОМЕР_2 ), квартира АДРЕСА_1 помилково обтяжена.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За нормами ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Разом з тим, ч.5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином успадковуючи певну спадщину спадкоємець набуває право власності в порядку спадкування.
Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03 червня 2016 року, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.
Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
Нормою ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Судом встановлено, що саме з огляду на цю норму матеріального права обтяження, що були зареєстровані на іншу аніж власник нерухомого майна особу, а саме: ОСОБА_5 , у Державному реєстрі речових прав та Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у зв`язку із помилковим присвоєнням йому РНОКПП власниці квартири ОСОБА_13 , підлягають зняттю із відповідних Реєстрів як помилкові.
Виходячи з вище викладеного, з урахуванням того, що за наявності арешту (обтяження №231975, №5057267, №10964429) накладеного на спадкове майно, порушується право позивача на отримання та оформлення спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом припинення арешту.
2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Виходячи з вище викладеного, з урахуванням того, що за наявності арешту (обтяження №231975, №5057267, №10964429) накладеного на спадкове майно, порушується право позивача на отримання та оформлення спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом припинення арешту.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись статтею 23, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
зняти обтяження у вигляді арештів з нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.03.2010 року, серія НОМЕР_1 , виданий Квартирно-екпслуатаційним відділом м.Львова згідно розпорядження №1444 від 27.01.1994 року, накладеного на підставі: 
постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП36604037 виданий 19.02.2013 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; запис про який внесено до державного реєстру речових прав за реєстраційним номером обтяження 231975, дата реєстрації 27.02.2013 р. 15:12:54, державним реєстратором Савченко Тетяна Володимирівна, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл.; 
постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження серія та номер ВП №42547689, виданий 19.03.2014 року Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області; запис про який внесено до Державного реєтру речових прав за реєстраційним номером обтяження 5057267, дата реєстрації 21.03.2014 09:49:48, державним реєстратором Величко Андрієм Степановичем, Львівське міське управління юстиції, Львівська обл.; 
постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 та оголошення заборони його відчуження 25110094, 21.03.2011, підрозділ ПВР відділу ДВС ГУ Юстиції у Львівській області; запис про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером обтяження 10964429, дата реєстрації 21.03.2011 14:53:35, реєстратором Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, обтяжувач та заявник: Підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
  Суддя	  	 Г.  Б.  Білінська