Справа № 165/424/26
Провадження № 2/165/601/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року м. Нововолинськ 

Нововолинський міський суд Волинської області в складі: 

головуючого судді    Василюка А.В., 
за участю секретаря    Навроцької М.Р., 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність "Деал Фінанс Груп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

12 лютого 2026 року ТзОВ "Деал Фінанс Груп", в особі його представника - директора Велікданова С.К. звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 10 серпня 2025 року між ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 укладений договір №6558253 про надання коштів у кредит. ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами у сумі 12700 грн. строком на 360 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. У договорі обумовлено сторонами, що комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 2190,75 грн.). Відповідач ОСОБА_1 , всупереч умовам договору, належним чином обов`язки перед банком не виконав і його загальна заборгованість за договором становить 32219,90 грн., які включають заборгованість по тілу кредиту в розмірі 12700 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 10979,15 грн., заборгованість за комісією у розмірі 2190,75 грн. та 6350 грн. пені. Також, зазначає, що 16 вересня 2025 року між первісним кредитором та ТзОВ "Деал Фінанс Груп" був укладений договір факторингу №16/09/25, у відповідності до умов якого ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТзОВ "Деал Фінанс Груп" за окрему плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, включно за договором №6558253 від 10 серпня 2025 року. Представник позивача просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ "Деал Фінанс Груп" суму заборгованості в розмірі 32219,90 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з 2662,40 грн. сплаченого судового збору та 4500 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу.
Ухвалою від 19 лютого 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві представник ОСОБА_2 просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.60, 64). 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Також, у поданій заяві заперечив щодо стягнення з нього в користь позивача нараховану ним пеню і просив зменшити стягувані витрати на професійну правничу допомогу (а.с.69).
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10 серпня 2025 року між ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір №6558253 про надання коштів у кредит, що підписаний останнім електронним цифровим підписом (а.с. 13-20). За умовами договору, відповідач отримує кредит у розмірі 12700 грн., строком на 360 днів із процентною ставкою у розмірі 17.25%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. У договорі обумовлено сторонами, що комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 2190,75 грн.). 
Одноразовий персональний ідентифікатор направлено відповідачу 10 серпня 2025 року на номер мобільного телефону, вказаний ним в заявці на отримання кредиту та введено позичальником на сайті первісного кредитора (зворот а.с. 20).
У судовому засіданні встановлено, що ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало свої зобов`язання за договором та надало в розпорядження відповідача грошові кошти у розмірі 12700 грн., що підтверджується інформаційною довідкою АТ «ЮНЕКС БАНК» про переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1  та копією платіжної інструкції(а.с.21).
Відповідач в свою чергу, умови договору щодо повернення кредиту належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість.
16 вересня 2025 року між первісним кредитором та ТзОВ "Деал Фінанс Груп" укладено договір факторингу №16/09/25 (зворот а.с.22-26), у відповідності до умов якого ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступає ТзОВ "Деал Фінанс Груп" за окрему плату, належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно з Додатком №1.
Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6558253 від 10 серпня 2025 року, що підтверджується долученими актами приймання-передачі Реєстру боржників, актами приймання-передачі документації та платіжною інструкцією, що є доказом оплати права грошової вимоги згідно з договором факторингу №16/09/25 (а.с.26-31).
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 за підрахунком позивача, становить 32219,20 грн., що включає 12700 грн. заборгованості за тілом кредиту, 10979,15 грн. заборгованості за відсотками, 2190,75 грн. заборгованість за комісією та 6350 грн. пені (а.с. 6, зворот а.с.11-12).
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1,ч.2, ч.3 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
За таких обставин факт укладення договору між сторонами підтверджений наданими позивачем доказами.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги те, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за зазначеним договором суду не подав, як і не оспорив розрахунку заборгованості, що наданий позивачем.
Враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем ОСОБА_1 не повернуті позивачу ТзОВ "Деал Фінанс Груп" та/або первісному кредитору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 25869,90 грн. заборгованості за кредитним договором №6558253 від 10 серпня 2025 року, тобто за виключенням пені.
Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача пені, суд виходить з наступного.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу України пунктом 18.
Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
При цьому, суд наголошує, що основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі №362/2159/15-ц.
Водночас п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
З системного аналізу як приписів п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг".
Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення пені за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству, а тому до задоволення не підлягають.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви долучено: договір про надання правничої допомоги №22-08/25 від 22.08.2025 року (а.с.32-34); витяг з акту №6-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги (а.с. 35-36); платіжну інструкцію (а.с.37).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п 269).
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд враховуючи заперечення відповідача, беручи до уваги характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг, реальність та розумність їхнього розміру, усталеної практики у даній категорії справи, ціну позову, а також заявлене відповідачем клопотання, приходить висновку що розмір витрат на правову допомогу адвоката у даній справі, який підлягає відшкодуванню на користь позивача з відповідача, підлягає зменшенню до 2000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням того, що спір, який виник між сторонами відноситься до категорії типових спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання, зміст позовної заяви та інших документів потребує мінімального індивідуального підходу і мінімальних часових витрат (1-2 години роботи є достатніми для написання та укомплектування типової позовної заяви у кредитній справі), а з наданої копії договору суд дійшов висновку про постійне представництво адвокатом позивача і в інших подібних справах. Більше того, компенсація судових витрат не повинна перетворюватися на спосіб додаткового збагачення фінансових установ за рахунок людей з мінімальними доходами в період воєнного стану.
Також суд бере до уваги ту обставину, що розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без участі адвоката у судовому засіданні.
Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 2129,92 грн. (а.с.5).
Керуючись ст.13, ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.211, ст.259, ст.263, ст.279 ЦПК України, на підставі ст.610, ст.611, ст.625, ст.1050 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (юридична адреса: вул. Садова, буд.31, кв.33, офіс 40/3, м. Ірпінь, код ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за кредитним договором №6558253 від 10 серпня 2025 року, в розмірі 25869 (двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 90 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (юридична адреса: вул. Садова, буд.31, кв.33, офіс 40/3, м. Ірпінь, код ЄДРПОУ 44280974) 2129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 92 коп. судового збору та 2000 (дві тисячі) грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу, а всього 4129 (чотири тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 92 коп.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя  підпис А.В. Василюк