Справа № 342/1113/25
Провадження № 2/342/141/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року         м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області у складі: 
головуючої судді  Андріюк І.Г., 
за участю секретаря судового засідання  Малик Г.В.
представника позивача      Чернега А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Городенка у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
в с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» суму заборгованості за договором кредиту № 71476336 у розмірі 13020,00 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 18.04.2025 року укладено договір про надання коштів у кредит № 71476336. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4000 грн строком на 30 днів, процентна ставка 0,35%, комісія, пов`язана з наданням кредиту – 15% від суми кредиту та складає 600 гривень, у разі порушення – 4% пені на залишок заборгованості. Договір підписано електронним підписом позичальника.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, заборгованість складає 13020 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000 грн, по процентах в розмірі 420 грн, по комісії в розмірі 600 грн, неустойка у розмірі 8000 гривень.
ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» уклали договір факторингу №16/09/25 від 16.09.2025, за умовами якого останній набув право вимоги до відповідача.
Заборгованість відповідача за договором кредиту складає 13020 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 4000 грн, по процентах в розмірі 420 грн, по комісії в розмірі 600 грн, неустойка у розмірі 8000 гривень.
Отже, відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань – не виконав ні перед кредитодавцем, ані перед ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», що набуло право вимоги за договором кредиту №71476336 на підставі договору факторингу.
У судове засідання представник позивача не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення судом. 
У судові засідання відповідач не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином, до суду повернулися рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення із відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».
Також про судовий розгляд справи відповідач був повідомлений через оголошення, розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України. З опублікуванням оголошень про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 
Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач про причини неявки у судові засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже, вважається таким, що не з`явився у судове засідання без поважних причин. 
Відповідно до частини 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання.
Суд, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 18.042025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71476336.
Відповідно до п.2.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту.
За умовами договору позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн, строком на 30 днів з процентною ставкою (фіксована) 0,350% в день (фіксована) та комісією за надання кредиту – 15% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 600 грн). Дата повернення кредиту: 17.05.2025. Денна процентна ставка 0,85 % в день, проценти за понадстрокове користування кредитом – 4% в день. Пеня 4% в день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 1644,02%. Орієнтовна загальна вартість кредиту: 5020 гривень.
Відповідно до п.6.1. договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором. 
Згідно п. 10.6. договору вбачається, що сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) та процентів за понадстрокове користування Кредитом, у разі їх нарахування, становить 5 (п`ять років).
Договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 42603.
Також, відповідачем підписано одноразовим ідентифікатором 42603 таблицю обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком №1 до договору.
Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що клієнт ОСОБА_1 , з яким укладено договір, ідентифікований ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» шляхом використання одноразового ідентифікатора.
18.04.2025 на сайті www.my.credit на банківську карту НОМЕР_1 проведено платіж на суму 4000 гривен, що підтверджено довідкою ТАСКОМБАНК.
Із розрахунку заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за Договором про надання коштів у кредит №71476336 від 18.04.2025 року встановлено, що у ОСОБА_1 станом на 18.09.2025 наявна заборгованість у розмірі 13020 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 4000 грн, заборгованості за процентами в розмірі 420 грн, заборгованості за пенею у розмірі 8000 гривень, заборгованості за комісією у розмірі 600 гривень.
16.09.2025 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено Договір факторингу № 16/09/25 від 16.09.2025 р. за умовами якого ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71476336 від 18.04.2025 року.
Відповідно до Реєстру прав вимог №18/09/25-02 від 18.09.2025 року – Кредитодавець/Клієнт відступив Фактору/Позивачу право вимоги заборгованостей до Боржників на умовах передбачених Договором факторингу №16/09/25 від 16.09.2025 року, в тому числі до відповідача в сумі 13020 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за тілом, 420 грн - сума заборгованості за відсотками, 8000 грн - сума заборгованості за пенею, 600 грн – комісія.
Згіно розрахунку заборгованості ТОВ ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» на 07.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 за договором № 71476336 від 18.04.2025 року становить 13020 грн, з яких 4000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 420 грн - сума заборгованості за відсотками, 8000 грн - сума заборгованості за пенею, 640 грн – комісія.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
За правилами статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
За вимогами статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Положеннями частини п`ятої статті 12 ЦПК України на суд також покладені певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, а саме суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 917/1307/18 від 23 жовтня 2019 року, зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Простіше кажучи, позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд і виносить власне рішення.
Ухвалою від 18.11.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ «Універсал Банк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Універсал Банк», за період з 18.04.2025 року до 21.04.2025 року.
Згідно відповіді АТ«Універсал Банк» від 03.12.2025 банківська картка № НОМЕР_3 була емітована Банком на ім`я ОСОБА_1 , рух коштів за період за період з 18.04.2025 року до 21.04.2025 року відсутній.
Ухвалою суду від 30.01.2026 визнано явку представника позивача у судове засідання обов`язковою.
Ухвалою від 11.03.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , за період з 18.04.2025 року до 21.04.2025 року.
Згідно відповіді заст.начальника відділу внутрішньої безпеки АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від 12.03.2026 картковий рахунок № НОМЕР_1 не обліковується за фізичною особою ОСОБА_1 , оскільки зазначена фізична особа не є клієнтом Банку. Зазначена платіжна картка, зазначена в ухвалі, була емітована в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» та належала іншій фізичній особі. 
02.04.2026 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, де зазначено, що саме позичальником при укладанні договору кредиту №71476336 від 18.04.2025 року було зазначено платіжну карту № НОМЕР_1 . З метою забезпечення достатності доказів для повного/правильного та об`єктивного вирішення спору, для встановлення обставин щодо зарахування коштів на банківську карту кредитних коштів та встановлення власника вищезазначеного карткового рахунку, необхідно витребувати в АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» інформацію щодо надходження в період з 18.04.2025 року до 21.04.2025 року коштів на рахунок № НОМЕР_1 в розмірі 4 000,00 гривень.
Також 16.04.2026 представник позивача подав до суду відповідь від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 15.04.2026, згідно якої 18.04.2025 ОСОБА_1 , при підписанні договору кредиту №71476336 для отримання коштів, вказав картковий рахунок № НОМЕР_2 , однак у зв`язку з неможливістю перерахування коштів на зазначений рахунок клієнта, було визначено картковий рахунок № НОМЕР_5 («картка за замовчуванням») для отримання коштів, на який 18.04.2025 перераховано кошти у розмірі 4000 гривень згідно договору №71476336.
Ухвалою від 17.04.2026 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» інформацію щодо надходження у період з 18.04.2025 року до 21.04.2025 року коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 4 000,00 грн згідно договору № 71476336.
Згідно відповіді начальника управління банківської безпеки АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від 21.05.2026 грошові кошти у сумі 4000 грн 18.04.2025 були зараховані на рахунок власника банківської картки № НОМЕР_1 , яка була емітована (випущена) на клієнта ОСОБА_2 та обліковувалась у АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ».
У постанові від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором Верховний Суд зазначив, що банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Суд, враховуючи наведене, беручи до уваги предмет спору та обставини, на які посилається представник позивача, вважає, що ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» повинно було надати суду докази на підтвердження надання коштів у розмірі 4000 грн за договором №71476336 від 18.04.2025 з відповідачем, проте таких суду надано не було.
Саме позивач неодноразово ініціював витребування з банківських установ інформації щодо переказу коштів відповідачу за договором на суму 4000 грн за період з 18.04.2025 по 21.04.2025.
Водночас позивач не надав належних доказів перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача. Окрім долученої довідки АТ ТАСКОМБАНК про перерахунок 4000 грн на картковий рахунок №НОМЕР_1 , що згідно інформації Банку належить іншій фізичній особі, а не відповідачу у справі, інші платіжні документи, які б підтверджували здійснення відповідної операції відсутні.
Відповідно до частини 2, 3 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів зарахування відповідних коштів на рахунок відповідача, а наданий розрахунок заборгованості, складений позивачем самостійно, не є належним і допустимим доказом факту надання відповідачу кредитних коштів та виникнення заборгованості за договором №71476336 від 18.04.2025, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.
Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі ст.ст.2, 15, 526, 530, 536, 610-612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, 
у х в а л и в:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП», місцезнаходження: Україна, 01133, місто Ірпінь, вул.Садова, 31/33, ЄДРПОУ 44280974;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 05.06.2026.

Суддя: Андріюк І.Г.