ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 597/257/25	Головуючий у 1-й інстанції Тренич А.Г. 	
Провадження № 22-ц/817/610/26 	Доповідач - Гірський Б.О.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Гірського Б.О.
суддів - Хоми М.В., Храпак Н.М.
за участю секретаря - Хоміцької С.О., 
позивача, її представника - адвоката Рубаняк Т.Р.,
відповідачки ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 597/257/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Рубаняк Таїса Раджівна на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року (ухвалене суддею Тренич А.Г., повне рішення суду складено 25 лютого 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без шлюбу,
ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що після розірвання між нею та ОСОБА_5 у 2012 році шлюбу вони продовжувала проживати однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мала спільний побут та сімейний бюджет. 
Стверджувала, що у березні 2022 року ОСОБА_5 був призваний на військову службу до складу Збройних Сил України, а у липні 2023 року загинув під час проходження військової служби. 
Також вказувала, що під час проходження військової служби померлий зазначав її як дружину та контактну особу. 
На підставі вищенаведеного просила суд встановити факт їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період від 16 травня 2012 року (дати розірвання шлюбу між ними) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (дати загибелі ОСОБА_5 ), з метою отримання одноразової грошової допомоги. 
Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів про її спільне проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_5 , як чоловіка та жінки.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права.
Вказувала, що вона проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_5 за однією адресою: АДРЕСА_1 з моменту укладання між ними шлюбу до моменту його смерті, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися один про одного, від шлюбу у них є двоє спільних дітей - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які на даний час повнолітні.
Стверджує, що законодавство не встановлює вичерпного переліку доказів, які можуть підтверджувати факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення спільного господарства. Доказами у даній категорії справи є будь-які належні та допустимі докази, зокрема: спільне проживання, ведення спільного побуту, спільні витрати, придбання майна в інтересах сім`ї, показання свідків, листування, спільні фотографії, документи про оплату комунальних послуг, ремонту житла, придбання речей для спільного користування.
Наголошувала на тому, що у судовому засіданні вона пояснювала, що разом з покійним чоловіком ремонтували будинок, утримували дітей, робили покупки продуктів, вели разом бізнес (ними був придбаний магазин). 
Крім цього, після його мобілізації купляла йому продукти, цигарки, військову амуніцію, проте чеки не збереглися.
Вважає, що суд безпідставно не врахував пояснення свідків, які підтвердили факт їхнього спільного проживання, ведення спільного господарства, сповіщення сім`ї, в якому вона зазначена, як дружина загиблого чоловіка.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник - адвокат Рубаняк Т.Р. підтримали вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній.
У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 просить задоволити вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися без поважних причин, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає в повній мірі.
Фактичні обставини справи.
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 16 травня 2012 року, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 9).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).
Згідно сповіщення № 47 від 16 липня 2023 року, військова частина НОМЕР_2 просить керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , сповістити ОСОБА_2 про те, що її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Чернещина Ізюмського району Харківської області (а.с. 11).
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №12-17/113 Бзт/23 від 17 липня 2023 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 57 років, причина смерті – дилатаційна кардіоміопатія (а.с. 10).
Згідно довідки, виданої Буряківським старостинським округом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області №6 від 15.01.2025 року, ОСОБА_2 дійсно проживала з ОСОБА_5 з 2012 року однією сім`єю, на АДРЕСА_1 в одному домогосподарстві і вели спільне господарство (а.с. 13).
Відповідно до акта про встановлення факту спільного проживання на території Буряківського старостинського округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 15.01.2025 року, ОСОБА_2 дійсно проживала з ОСОБА_5 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 в період від 16 травня 2012 року до 16 липня 2023 року, вели спільне господарство та побут (а.с. 79).
Згідно довідки Буряківського старостинського округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 15.01.2025 року №7, ОСОБА_2 , 1966 року народження, дійсно похоронила свого чоловіка ОСОБА_5 , 1966 року народження на цвинтарі в с.Слобідка Чортківського району Тернопільської області (а.с. 14).
У судовому засіданні судом першої інстанції було допитано свідків.
Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що позивачка та померлий ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що позивачка та померлий ОСОБА_5 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут.
Позиція апеляційного суду.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16ЦК України.
За вимогами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем, і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року в справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21)).
Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу (далі - СК) України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
У частинах першій, другій статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Відповідно до пункту 1 статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має як член сім`ї, серед інших осіб, жінка (чоловік), з якою (яким) загибла (померла) особа проживала однією сім`єю, але не перебувала з нею (ним) у зареєстрованому шлюбі, за умови, що факт спільного проживання встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц зазначено, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15-ц виснувала, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі № 644/6274/16-ц вказано, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
У постанові від 17 січня 2024 року у справі № 759/14906/18 Верховний Суд дійшов таких висновків: «Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи / служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).
Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного / надання взаємної допомоги тощо.»
Таким чином, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.
Верховний Суд у постановах від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року в справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року а справі № 199/3941/20 вказував, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі окремо, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 30 червня 2022 року в справі № 694/1540/20, від 25 березня 2026 року в справі № 709/2037/24).
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що надані у справі докази у своїй сукупності підтверджують факт проживання позивачки та померлого ОСОБА_5 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Матеріалами справи встановлено, що після розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати, вести спільне господарство, мали спільний побут, взаємно піклувалися один про одного та підтримували сімейні відносини. Вказані обставини узгоджуються з показаннями свідків, актом та довідками виданими Буряківським старостинським округом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області (а.с. 13, 14, 79).
Колегія суддів також враховує, що під час проходження військової служби померлий зазначав ОСОБА_2 як дружину та контактну особу, а після його загибелі саме їй було вручено сповіщення про смерть чоловіка, як військовослужбовця, що додатково підтверджує характер їх взаємовідносин (а.с. 11, 12).
Сам по собі факт відсутності державної реєстрації шлюбу не виключає можливості існування між сторонами сімейних відносин, якщо вони фактично мали ознаки сім`ї.
За таких обставин колегія суддів вважає апеляційну скаргу обґрунтованою, а рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про встановлення факту проживання ОСОБА_2 однією сім`єю з померлим - ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу.
За частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 — задовольнити.
Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 25 лютого 2026 року — скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 — задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період від 16 травня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 29 травня 2026 року.

Головуючий        Гірський Б.О.

Судді:         Хома М.В.

Храпак Н.М.