Справа № 158/1164/26  Провадження №33/802/384/26 	Головуючий у 1 інстанції:Костюкевич О. К. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року         місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 – Любчича В.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника Любчича Василя Станіславовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.04.2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень, з конфіскацією мисливської гладкоствольної рушниці Target S3 Perfetto, к.20, НОМЕР_1 та з конфіскацією тушки козулі.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.02.2026 року на території кварталу 2 відділу 2 Мощаницького лісництва Ківерцівського надлісництва, перебував в угіддях із гладкоствольною рушницею Target S3 Perfetto, спільно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вчинив дії, які виразилися у добуванні козулі шляхом полювання, чим порушив ч.2 ст.85 КпАП України та ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» (а.с.52-53).
Не погоджуючись із постановою судді захисник Любчич В.С. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій вважає її необґрунтованою.
Вказує на те, що ОСОБА_1 дійсно 06.02.2026 року знаходився у лісовому масиві спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при собі у кожного були рушниці, оскільки вони мали намір полювати. Під час полювання вони розійшлись у різних напрямках лісового масиву. В узгоджений час, після полювання вони зустрілись у попередньо узгодженому місці, при цьому ОСОБА_2 повідомив, що вполював козулю. Після цього ix виявила лісова охорона, вилучила у всіх рушниці та тушку козулі. На місці події вони пояснили вищевказані обставини, що саме ОСОБА_2 вполював козулю, із власної, незареєстрованої рушниці ИЖ.
Однак із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 вчинив дії, які виразились у добуванні козулі шляхом полювання.
В даному випадку відсутня обов`язкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України - добування тварини саме його довірителем, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України.
Звертає увагу суду на те, що конфіскація гладкоствольної рушниці Target ЅЗ Perfetto к.20 № НОМЕР_1 не є обов`язковою i застосовується з урахуванням характеру правопорушення, розміру шкоди, а також інших обставин справи, оскільки відповідно до положень ст.29 КпАП України конфіскації підлягають лише ті предмети, які були безпосередніми знаряддями вчинення адміністративного правопорушення i є власністю правопорушника.
Крім того судом не було враховано незначний розмір заподіяної шкоди, що свідчить про відсутність істотної екологічної чи матеріальної шкоди. А також те, що така шкода відшкодована у повному обсязі.
Просить скасувати постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.04.2026 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України (а.с.56-58). 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
Згідно з положеннями ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КпАП України).
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КпАП України.
Як зазначено в ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КпАП України.
Так, відповідно до змісту протоколу серії ЛО № 000004 про порушення правил користування і охорони тваринного світу на території України від 17.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 06.02.2026 року на території кварталу 2 відділу 2 Мощаницького лісництва Ківерцівського надлісництва, перебував в угіддях із гладкоствольною рушницею Target S3 Perfetto, спільно із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вчинив дії, які виразилися у добуванні козулі шляхом полювання, чим порушив ч.2 ст.85 КпАП України та ч.1 ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена ч.2 ст.85 КпАП України (а.с.3).
Згідно ст.20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється:
1) полювати без належного на те дозволу, а саме: без документів, визначених статтею 14 цього Закону; полювання на тварин, які не зазначені у дозволах на добування мисливських тварин або понад встановлену в цих дозволах норму;
2) полювання в заборонених для цього місцях, а саме: на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них; на відтворювальних ділянках (крім відстрілу і відлову хижих та шкідливих тварин); у межах населених пунктів (сіл, селищ, міст), за винятком випадків, передбачених рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських рад; в угіддях, не зазначених у дозволі; на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей;
3) полювання у заборонений час, а саме: у не дозволені для полювання строки на відповідні види тварин; у темний період доби (пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу);
4) полювання із застосуванням або використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме: клеїв, петель, капканів, підрізів, закотів, гачків, самострілів, ловчих ям; отруйних та анестезуючих принад; живих сліпих чи знівечених тварин як принади; звуковідтворювальних приладів та пристроїв; електричного обладнання для добування тварин; штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для підсвічування мішеней, у тому числі приладів нічного бачення; дзеркал та інших пристроїв, що осліплюють тварин; вибухових речовин; з під`їзду на автомототранспорті, а також на плавучих засобах з працюючим двигуном; літаків та вертольотів; немисливської (у тому числі військової) вогнепальної, пневматичної та іншої стрілецької зброї, а також нарізних вкладок, напівавтоматичної або автоматичної зброї з магазинами більш як на два патрони; руйнування житла тварин, бобрових загат, гнізд птахів; газу та диму; заливання нір звірів; а також: на тварин, які зазнають лиха (переправляються водою або по льоду, рятуються від пожежі, повені тощо); на пернату дичину з нарізною вогнепальною зброєю або з використанням набоїв, споряджених кулями і шротом діаметром більше 5 мм (N 0000); на хутрових звірів (крім вовка, єнотовидного собаки, лисиці та шакала) з нарізною вогнепальною зброєю калібром більш як 5,6 міліметра; на копитних тварин з використанням малокаліберної гвинтівки під патрон кільцевого запалювання або набоїв, споряджених картеччю чи шротом; полювання з мисливськими собаками, ловчими звірами і птахами без наявності на них паспорта; полювання з дерев та мисливських вишок без дозволу користувача угідь;
5) транспортування або перенесення добутих тварин чи їх частин без відмітки цього факту у щорічній контрольній картці обліку добутої дичини і порушень правил полювання, а також у дозволі на їх добування;
6) допускання собак у мисливські угіддя без нагляду;
7) полювання з порушенням установленого для певної території (регіону, мисливського господарства, обходу тощо) порядку здійснення полювання;
8) полювання на заборонених для добування тварин;
9) збирання яєць птахів, загиблих мисливських птахів, самовільне привласнення знайдених в угіддях загиблих мисливських тварин або їх частин, руйнування, нищення або псування штучних гніздищ, солонців, годівниць для звірів і птахів, посівів кормових рослин, мисливських вишок, вказівних знаків, відповідних вивісок та інших атрибутів мисливського господарства.
Дії, зазначені в пунктах 1-8 цієї статті, відповідно до законодавства кваліфікуються як незаконне полювання. Особи, винні у незаконному полюванні, несуть відповідальність згідно із законами.
Виявлені тварини (або їх частини) та знаряддя добування таких тварин, законність набуття яких не підтверджена відповідними документами, вважаються незаконно добутими.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про тваринний світ» право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які досягли 18-річного віку і одержали відповідні документи, що засвідчують право на полювання.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про тваринний світ» документами на право полювання є: посвідчення мисливця; щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита; дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільна картка тощо); відповідний дозвіл на право користування вогнепальною мисливською зброєю (у разі полювання з такою зброєю); паспорт на собак мисливських порід, інших ловчих звірів і птахів у разі їх використання під час полювання.
Зазначені документи мисливець зобов`язаний мати під час здійснення полювання, транспортування або перенесення продукції полювання і пред`являти їх на вимогу осіб, уповноважених здійснювати контроль у галузі мисливського господарства та полювання.
Статтею 63 Закону України «Про тваринний світ» встановлено відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, а саме адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідно до ч.2, 3 ст.12 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», полювання з використанням вогнепальної мисливської зброї дозволяється лише особам, які в установленому порядку одержали в уповноваженому державному органі відповідний документ дозвільного характеру на право користування цією зброєю.
До полювання прирівнюється: перебування осіб у межах мисливських угідь, у тому числі на польових і лісових дорогах (крім доріг загального користування), з будь-якою стрілецькою зброєю або з капканами та іншими знаряддями добування звірів і птахів, або з собаками мисливських порід чи ловчими звірами і птахами, або з продукцією полювання (крім випадків регулювання чисельності диких тварин, польових випробувань і змагань мисливських собак (не нижче обласного рівня).
Частиною 2 ст.85 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за повторне порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин) чи таке, яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України, підтверджується: протоколом серії ЛО № 000004 про порушення правил користування і охорони тваринного світу на території України від 17.03.2026 року щодо ОСОБА_1 (а.с.3); витягом з ЄРДР за № 12026030590000072 від 06.02.2026 року (а.с.6); рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 1 (м.Ківерці) Луцького РУп ГУНП у Волинській області Корнійчука С.Є. від 07.02.2026 року (а.с.7-9); протоколом огляду місця події від 06.02.2026 року (а.с.10-16, 17-22); протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 06.02.2026 року (а.с.23-25); протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 06.02.2026 року (а.с.26-28); протоколом допиту свідка ОСОБА_2 від 06.02.2026 року (а.с.29-30); протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 07.02.2026 року (а.с.31-33); протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 11.02.2026 року (а.с.34-36); постановою про закриття кримінального провадження від 27.02.2026 року (а.с.42-46).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Апеляційний суд не вбачає підстав для висновку, що уповноваженою на те особою, невірно встановлено особу порушника правил полювання, не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КпАП України, будь-яких істотних порушень не виявлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено з дотриманням вимог законодавства, відповідно до положень статті 245 КпАП України, з своєчасним, всебічним, повним і об`єктивним з`ясуванням обставин по справі.
Наведені в апеляційній скарзі заперечення захисника, апеляційний суд розцінює такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.
На підставі вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КпАП України, що повністю підтверджується доказами, які містяться у справі та відповідають КпАП України, яким надана оцінка згідно ст.252 цього Кодексу.
Статтею 23 КпАП України передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.
Згідно ст.265 КпАП України речі і документи, що є знаряддями або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, після розгляду справи конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей реалізують.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення з конфіскацією мисливської рушниці та з конфіскацією незаконно добутого об`єкта тваринного світу є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Любчича Василя Станіславовича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КпАП України, залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду        Гапончук В.В.