Справа № 449/187/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" червня 2026 р.          м. Перемишляни
Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:
судді: Гуняк О.Я.,
за участі секретаря судових засідань: Тивонюка С.Р.,
позивача: ОСОБА_1 ,
представника третьої особи: Медвідь Г.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Перемишлянської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав щодо сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову покликається на те, що вона - ОСОБА_4 являється матір?ю малолітньої сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що батьком дитини є ОСОБА_2 , з яким розірвано шлюб 29.05.2019 року та змінено згодом прізвище на дівоче - ОСОБА_5 . Стверджує, що після народження сина, батько дитини не займався його вихованням, не піклувався про нього, не провідував, оскільки 11 грудня 2017 року був засуджений Перемишлянським районним судом до 4-х років позбавлення волі, а коли в 2020 році відповідач звільнився з місць позбавлення волі, періодично провідував сина, спілкувася з ним, однак батьківське піклування тривало недовго, оскільки вчергове ОСОБА_2 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення вироком Перемишлянського районного суду до 4 років позбавлення волі, 25.10.2023 року вироком Перемишлянського районного суду до 4 років 1 місяця позбавлення волі ( під вартою останній перебував з 11.05.2022 року). Звертає увагу, що зважаючи на перебування відповідача в сукупності 8 років в місцях позбавлення волі, а синові на даний час 10 років, то свого сина ОСОБА_6 не виховував, не цікавився його справами в школі, навчанням, не спілкувався з вчителями, не проявляв належну увагу, яку потребує дитина, в дошкільному віці, не проводив вільний час на дитячому майданчику, не цікавився його здоров?ям, звичками, уподобаннями, зовсім не займався його вихованням, фактично абсолютно обмежив дитину в батьківській турботі, любові і піклуванні. Наголошує, що з народження, вихованням, та утриманням сина - ОСОБА_6 займається лише вона, відповідач практично усе життя дитини перебував у місцях позбавлення волі, матеріально не утримував. Стверджує, що з 2022 року вона проживає в Італії разом з сином, виїхала після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на Україну, щоб захистити дитину від подій, які відбуваються в країні. Звертає увагу, що син ходить в Італії в школу, гарно вчиться, про що засвідчує належна довідка зі школи. Зазначає, що вона періодично приїжджає на кілька місяців в Україну. Наголошує, що в 2025 році відповідач звільнився з місць позбавлення волі, однак бажання провідати сина, поспілкуватися з ним в період коли вона з дитиною була на Україні (листопад 2025 - січень 2026 року) не проявляв, натомість оформив у нотаріуса заяву, зі змісту якої не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 . Стверджує, що відповідач ні коли не виконував належні батьківські обов?язки, фактично передав дитину виключно мені на виховання, не враховуючи те, що хлопчик потребував батьківської турботи, з дитиною втрачено будь-який контакт, про що засвідчує свідчення свідків, син його не пам?ятає, як батька.
В судовому засіданні позивач заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав зазначених у ній. Зазначила, що відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини 9 років, не проявляє себе як батько. Стверджує, що дитина тата не знає, зовсім.
Відповідач – ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, проте подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.
Представник третьої особи – Медвідь Г.О., в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити, оскільки батько самоусунувся від виховання дитини.
Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши в сукупності досліджені докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2016 р., батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 .
Відповідно до відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб наданих Виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради №03-16/04/4 від 12.01.2026 р., за адресою - АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2026/0004753358 від 12.01.2026 р., ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно Витягу з реєстру територіальної громади №2025/019000887 від 19.12.2025 р., ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 23.03.2017 р., ОСОБА_7 змінила ім`я, про що 23.03.2017 р. складено відповідний актовий запис №8. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: « ОСОБА_1 ».
Відповідно до рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 29.05.2019 р., шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 21 травня 2016 року в Перемишлянському РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, актовий запис № 25 – розірвано.
Як вбачається із нотаріально-посвідченої заяви зареєстрованої в реєстрі за №49, ОСОБА_2 , даною заявою не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та клопоче про позбавлення його батьківських прав щодо – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно повідомлення директора школи Сестра Роза Тромбетта від 25.11.2025 р., неповнолітній ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує приватну початкову школу "Istituto Pietrasanta", дитина регулярно відвідує шкільні заходи, демонструючи постійну відвідуваність та участь. Мати, ОСОБА_11 , забезпечує належний догляд за своїм сином, забезпечуючи задоволення його освітніх потреб. Не виникло жодних критичних проблем щодо відвідування матір`ю школи чи догляду за дитиною.
Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.12.2017 р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді вигляді 3 років позбавлення волі; визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у вигляді вигляді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань – призначено остаточне покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Зараховано ОСОБА_2 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язннення з 17.04.2017 року по день набрання вироком законної сили включно за правилами ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.10.2023 р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.395 КК України і призначено йому покарання у виді арешту строком 1 місяць. На підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_2 , шляхом часткового приєднання невідбутого попереднього покарання за вироками Перемишлянського районного суду Львівської області від 20.10.2022 року та Сихівського районного суду м. Львова від 20.10.2022 року, та призначено остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Згідно Висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради Львівського району Львівської області №78 від 29.04.2026 р., орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН).
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток; поважати дитину; забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Статтею 152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання. 
Згідно ч. 1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вжиття відповідачем будь-яких дій (заходів) щодо зміни ситуації, яка склалася, що в свою чергу, давало б суду підстави вважати, що відповідач бажає виправити свою поведінку в інтересах дитини.
Натомість, відповідач як вбачається із нотаріально-посвідченої заяви не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав та клопоче про позбавлення його батьківських прав щодо – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дитина – ОСОБА_3 , в судовому засідання пояснила, що він живе з мамою, спілкується з дідусем - ОСОБА_12 . Зазначив, що йому не відомий чоловік на ім`я - ОСОБА_13 , він не приходив до них і він його не знає.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приділяє належну увагу своїй дитині, не цікавиться ні здоров?ям, ні навчанням дитин, не проводить з ним свій вільний час, обмежив свою дитину в батьківській турботі та любові.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї малолітньої дитини, не виявляє щодо нього батьківського піклування, не цікавиться навчанням, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, а тому його слід позбавити батьківських прав.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_4 від 19.04.2006 р., проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Третя особа:
Орган опіки та піклування Перемишлянської міської ради, ЄДРПОУ – 26485176, місце знаходження: вул. Привокзальна, 3а, м.Перемишляни, Львівського району Львівської області.

Суддя          Гуняк О.Я.