ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 липня 2026 року 	м.Суми	

Справа №583/4057/25 
Номер провадження 22-ц/816/1815/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів - Черних О. М. , Худика А. М. 
за участю секретаря судового засідання - Овчаренко М.В., 
сторони:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - Зімороя Дениса Миколайовича на рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 28 січня 2026 року в складі судді Деркача І.М., ухвалене в селищі Ямпіль, повний текст якого складено 02 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі – ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 11 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 410619667.
14 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (далі – ТОВ «Таліон плюс») було укладено договір факторингу № МВ-ТП/17, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон плюс» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено договір факторингу № 27/0225-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» відступило ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13659 грн 50 коп., з яких: 8500,00 грн - заборгованість по основному боргу; 5159 грн 50 коп. - заборгованість по процентам; 0,00 грн - заборгованість по неустойці.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість в розмірі 13659 грн 50 коп., з яких: 8500,00 грн - заборгованість по основному боргу; 5159 грн 50 коп. - заборгованість по процентам; 0,00 грн - заборгованість по неустойці.
Рішенням Ямпільського районного суду Сумської області від 28 січня 2026 року в задоволенні позовної заяви ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відмовлено.
В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», не погоджуючись з рішенням суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач звертає увагу суду на те, що договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор було направлено позичальнику на номер мобільного телефону, вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеним договорам +380968672259, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства після чого позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить позичальнику, що слугує доказом того, що позичальник акцептував оферту товариства.
Також зазначає, що відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів вчинення шахрайських дій щодо неї при отриманні нею кредитних коштів за кредитним договором.
Наголошує на тому, що у кредитному договорі № 410619667 від 11 квітня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 в п. 10 наявний QR-код за допомогою якого вбачається, що одноразовий ідентифікатор за допомогою якого було підписано даний договір, направлено 11 квітня 2021 року об 11:37:55 год., введено об 11:39:14 год., а надані відповідачем скріншоти переписок починаються о 13:22 год. та 13:41 год. Тобто час укладання та підписання кредитного договору № 410619667 від 11 квітня 2021 року та час переписки наданої відповідачем, не збігаються, оскільки даний договір було підписано раніше ніж початок спілкування.
Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги повідомлення від 11 травня 2021 року ТОВ Манівео швидка фінансова допомога», адресованого ОСОБА_1 11 квітня 2021 року був укладений договір № 410619667 між ОСОБА_1 та товариством за яким відбулось перерахування коштів в розмірі 8500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , дійсну до 09/2022, власником якої є ОСОБА_1 . За результатами внутрішньої перевірки ознак вчинення шахрайських дій не було виявлено.
Зазначає, що позивачем доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими.
Наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні докази невикористання чи повернення банку набутих позичальником коштів відповідно до умов вищезазначеного договору, а саме: 8500,00 грн. Таким чином, приходить до висновку, що доведено факт отримання кредитних коштів відповідно до укладених договорів та виконання первісними кредиторами взятих на себе зобов`язань перед відповідачем.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Коваленко В.А. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» повідомлено про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилося. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без даної сторони, оскільки явка до апеляційного суду є необов`язковою, його позиція є чіткою і зрозумілою. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Коваленка В.А., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.
В матеріалах справи міститься договір № 410619667 від 11 квітня 2021 року, в якому зазначено про те, що він укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .
За умовами договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8500 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредит надається строком на 10 днів від дати отримання кредиту позичальником. У випадку надання кредиту не в день укладення договору, загальний строк надання кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання кредиту.
Місцевий суд зауважив, що умовами договору № 410619667 від 11 квітня 2021 року не визначено порядок отримання наданих кредитних коштів.
В договорі № 410619667 від 11 квітня 2021 року зазначені персональні дані позичальника, в тому числі номер мобільного телефону НОМЕР_2 .
Договір № 410619667 від 11 квітня 2021 року підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який направлявся на номер мобільного телефону НОМЕР_2 .
До матеріалів справи долучене платіжне доручення від 11 квітня 2021 року, платник ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», отримувач ОСОБА_1 , номер картки на яку перераховано кошти у розмірі 8500 грн № 5168-74ХХ-ХХХХ-4987.
Згідно з інформації АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданої місцевому суду в порядку витребування доказів, зазначено, що у ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , наявні карткові рахунки, відкриті у банку станом на 11 квітня 2021 року: 4149497519158044, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . Повідомляють, що на ім?я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_6 . Додатково направлено виписку у додатку по рахунку НОМЕР_6 за період з 11 квітня 2021 року – 15 квітня 2021 року, з яких вбачається спочатку надходження грошових коштів в сумі 8500 грн на рахунок відповідача, а потім їх переведення на інший рахунок. При цьому, з виписки по цьому особовому рахунку вбачається, що активність по цій картці була лише один день – 11 квітня 2021 року.
Відповідачем долучено виписку з картки № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за квітень 2021 року, з якої вбачається надходження грошових коштів в загальній сумі 11442 грн 50 коп. на рахунок відповідача та переведення на інший рахунок в загальній сумі 12394 грн 98 коп.
Також відповідачем надано скріншоти переписки, де 11 квітня 2021 року від імені відповідача просять надати логін та пароль від акаунту в Приват24 (а.с. 57-58).
З Витягу з ЄРДР (№ 120212055700000191 від 11 квітня 2021 року) вбачається, що на підставі заяви відповідача, поданої 11 квітня 2021 року було відкрито кримінальне провадження № 120212055700000191 за ознаками вчинення щодо ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно з повідомлення від 11 травня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», адресованого ОСОБА_1 11 квітня 2021 року був укладений договір № 410619667 між ОСОБА_1 та товариством за яким відбулось перерахування коштів в розмірі 8500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , дійсну до 09/2022, власником якої є ОСОБА_1 . За результатами внутрішньої перевірки ознак вчинення шахрайських дій не було виявлено (а.с. 60).
В подальшому, 14 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/17, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 27/0225-01, у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року до договору факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13659 грн 50 коп., з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», місцевий суд виходив з того, що матеріалами справи у їх сукупності підтверджується, що відповідач не здійснювала жодних дій щодо отримання кредиту чи зняття коштів з картки, а її платіжні дані були використані невстановленими особами. Також суд першої інстанції зауважив, що позивач, у свою чергу, не надав суду належних та допустимих доказів, які б безспірно доводили, що саме відповідач отримав гроші від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором або що її дії чи бездіяльність призвели до втрати чи незаконного використання її платіжних даних. А тому прийшов до висновку, що відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за зобов`язаннями, які виникли внаслідок злочинних дій третіх осіб та не були ініційовані відповідачем.
Колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вказаним вимогам закону.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.
З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У відповідності до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договору.
Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.
Позичальник добровільно за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт товариства: обрала для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначила свої персональні дані, які були відомі тільки їй (ПІБ, РНОКПП, дату народження, серію та номер паспорту) в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримала грошові кошти, пройшла декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.
Вищевикладене підтверджує те, що волевиявлення відповідача було вільним і відповідало її внутрішній волі відповідно до ст. 203 ЦК України.
Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Договір було підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор було направлено позичальнику на номер мобільного телефону, вказаний ним під час заповнення заявки на отримання кредиту по вищезазначеним договорам +380968672259, одноразовий персональний ідентифікатор було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства після чого позичальник натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, товариством було перераховано грошові кошти на банківську карту № НОМЕР_1 , що належить позичальнику, що слугує доказом того, що позичальник акцептував оферту товариства.
Доказів про те, що на момент укладення договору відповідач втрачала доступ до свого телефону матеріали справи не містять.
Отже, позивачем доведено укладання вищезазначеного кредитного договору з участю відповідача.
Відповідно до умов укладеного договору нарахування відсотків здійснювалось виключно первісним кредитором відповідно до умов укладеного договору, а саме: ТОВ «Moneyveo». 
Відповідно до умов укладених договорів кошти були перераховані на картку банку, вказану відповідачем при укладанні договору, а саме: № НОМЕР_1 .
У матеріалах справи відсутні докази невикористання чи повернення банку набутих позичальником коштів відповідно до умов вищезазначеного договору.
Посилання суду першої інстанції на те, що відповідач не здійснювала жодних дій щодо отримання кредиту чи зняття коштів з картки, а її платіжні дані були використані невстановленими особами колегія суддів вважає помилковими з огляду на таке.
Кошти були зараховані на картку банка відповідача у день укладання договору відповідно до умов.
Позивачем доведено факт отримання кредитних коштів відповідно до укладених договорів та виконання первісним кредитором взятих на себе зобов`язань перед відповідачем.
Відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів вчинення шахрайських дій щодо неї при отриманні нею кредитних коштів за кредитним договором.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає доведеними позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 410619667 у розмірі 13659 грн 50 коп.
Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.
Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За вказаних обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню за ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за кредитним договором № 410619667 від 11 квітня 2021 року в сумі 13659 грн 50 коп., з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підлягає компенсації у розмірі 3028 грн 00 коп. фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову та у розмірі 4542 грн 00 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Враховуючи те, що справа є малозначною, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» - Зімороя Дениса Миколайовича задовольнити.
Рішення Ямпільського районного суду Сумської області від 28 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за кредитним договором № 410619667 від 11 квітня 2021 року в сумі 13659 грн 50 коп., з яких: 8500,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 5159 грн 50 коп. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 3028 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір за перегляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 4542 грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 03 липня 2026 року. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді: О. М. Черних 

А. М. Худик