УХВАЛА
08 червня 2026 року
м. Київ
справа № 726/3308/25
провадження № 61-5890ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційногосуду від 26 березня 2026 року в справі за позовом Обласного комунального підприємства «Центр комунального майна» до ОСОБА_1 , треті особи: Чернівецька обласна рада, Чернівецька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Жентол», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва та
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2025 року Обласне комунальнепідприємство«Центр комунального майна» звернулося до суду з позовом, у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , привівши її у придатний до використання стан шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва: незавершеної будівництвом автозаправної станції, зокрема незавершеної будівництвом операторної літ. «А», що становить 8 % готовності (фундамент), навісу літ. «Б», резервуару № 1, інформаційного табло № 2, замощення № 1.
Скасувати державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво операторної літ. «А», що становить 8 % готовності (фундамент), навіс літ. «Б», резервуар № 1, інформаційне табло № 2, замощення № 1 за адресою: 
АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , здійснену 22 червня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2075002273101; номер запису про право власності: 37013778.
24 грудня 2025 року рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди Обласному комунальному підприємству «Центр комунального майна» у користуванні самовільно зайнятою земельною ділянкою, розташованою за адресою: 
АДРЕСА_1 , привівши її у придатний до використання стан шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва: незавершеної будівництвом автозаправної станції, зокрема незавершеної будівництвом операторної літ. «А», що становить 8 % готовності (фундамент), навісу літ. «Б», резервуару № 1, інформаційного табло № 2, замощення № 1.
Скасовано державну реєстрацію права власності на незавершене будівництво операторної літ. «А», що становить 8 % готовності (фундамент), навісу літ. «Б», резервуару № 1, інформаційного табло № 2, замощення № 1 за адресою: 
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , здійснену 22 червня 2020 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Душинською Н. В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2075002273101; номер запису про право власності: 37013778.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
26 березня 2026 року постановою Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року залишено без змін.
У квітні 2026 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 березня 2026 року, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
20 травня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У травні 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року в справі № 725/5630/15-ц, 
від 02 жовтня 2019 року в справі № 214/4137/17, від 15 листопада 2023 року в справі № 916/1174/22, від 07 квітня 2026 року в справі № 914/3299/23, в постановах Верховного Суду 24 липня 2019 року в справі № 127/23136/17, від 24 липня 2019 року в справі № 369/8107/15-ц, від 22 вересня 2025 року в справі № 495/2695/24, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України, заявниця вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статей 375, 376 Цивільного кодексу України під час здійснення будівельних робіт на підставі статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту у плані відповідно до отриманого дозволу, коли оформлення права користування земельною ділянкою законом не вимагається, з одночасним прийняттям розпорядником землі на засіданні сесії ради рішення, відповідно до статті 26 Закону України «про місцеве самоврядування в Україні» про згоду на виконання будівельних робіт з реконструкції об`єкта нерухомості.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 6 часини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суди не дотрималися правил інстанційної юрисдикції, суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. 
Крім того, заявниця просить зупинити виконання і дію рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанови Чернівецького апеляційногосуду від 26 березня 2026 року.
Як на підставу необхідності зупинення виконання і дії оскаржуваних рішень заявниця послалася на те, що нині відкрито виконавче провадження з їх примусового виконання.
До клопотання надано витяг з Автоматизованої системи виконавчих проваджень про наявність постанови приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Коломійця В. К. про відкриття 14 травня 2026 року виконавчого провадження 
№ 81017432 за виконавчим листом № 726/3308/25, виданим 16 квітня 2026 року.
Заявниця вказує, що існує реальна загроза того, що, якщо не буде дотриманий баланс інтересів сторін, відбудеться неправомірне знесення майна.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Верховний Суд вважає за доцільне задовольнити клопотання про зупинення виконання і дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх касаційного перегляду частково, оскільки судові рішення підлягають примусовому виконанню, а тому доцільніше зупинити їх виконання, аніж дію.
Наведені у клопотанні доводи та надані до нього докази дають підстави для висновку про необхідність зупинення саме виконання рішення Садгірського районного суду 
м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 26 березня 2026 рокудо закінчення касаційного провадження.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанову Чернівецького апеляційногосуду від 26 березня 2026 року.
Витребувати із Садгірського районного суду м. Чернівці цивільну справу 
№ 726/3308/25 за позовом Обласного комунального підприємства «Центр комунального майна» до ОСОБА_1 , треті особи: Чернівецька обласна рада, Чернівецька міська рада, Товариство з обмеженою відповідальністю «Жентол», про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.
Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання і дії рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 26 березня 2026 року задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 24 грудня 2025 року та постанови Чернівецького апеляційногосуду від 26 березня 2026 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська