154/1085/26 
2/154/948/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
19 травня 2026 року          м. Володимир
Володимирський міський суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Мазій І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
16 березня 2026 року до Володимирського міського суду Волинської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 15048, 37 грн..
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Цього ж дня відповідачкою підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої їй відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Позивач зазначає, що відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач посилається на те, що АТ «А-БАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці кредит шляхом встановлення кредитного ліміту, однак відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконала, своєчасно не вносила грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами відповідно до умов договору.
У зв`язку з цим, станом на 14 березня 2026 року, за розрахунком позивача, заборгованість відповідачки за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2023 року становить 15 048,37 грн, з яких: 11 042,05 грн - заборгованість за кредитом; 4 006,32 грн - заборгованість за процентами; 0,00 грн - пеня; 0,00 грн - штраф.
Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «А-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2023 року у розмірі 15 048,37 грн, а також судові витрати у розмірі 2 662,40 грн. Крім того, позивач просить розглядати справу за відсутності його представника та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 19 березня 2026 року відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У поданому до суду клопотанні просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначив про відсутність інших заяв та клопотань з боку АТ «А-БАНК», а також не заперечував проти заочного розгляду справи у разі наявності передбачених законом підстав.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, однак у судове засідання повторно не з`явилася, причин неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву, письмових пояснень та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористалася. Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи незалежно від причин неявки.
З огляду на повторну неявку відповідачки, яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У цій справі відповідачка належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
За таких обставин суд постановив проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З наданої позивачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» вбачається, що 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон НОМЕР_2 , паспорт громадянина України у формі ID-картки № НОМЕР_3 , виданий 10 липня 2020 року органом 0712, місце проживання: АДРЕСА_1 , приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК».
У цій анкеті-заяві зазначено, що проставленням власноручного або цифрового власноручного підпису відповідачка підтвердила, що надані нею документи є чинними, а анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», розміщеними на вебсайті банку, становлять між нею та АТ «А-БАНК» договір про надання банківських послуг, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. У заяві також зазначено про генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, який клієнт визнає аналогом власноручного підпису. Документ підписано 03 серпня 2023 року кваліфікованим електронним підписом представника банку.
З наданої позивачем заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 03 серпня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до АТ «А-БАНК» із проханням відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_4 та встановити кредитний ліміт. У заяві визначено вид послуги - відкриття, обслуговування та кредитування поточного рахунку, а також зазначено, що до рахунку банк випускає платіжний інструмент у вигляді платіжної картки.
Згідно з пунктами 3-5 заяви щодо встановлення кредитного ліміту, вид кредиту визначено як кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту - кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі. Відповідно до пункту 6 цієї заяви пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %, а у разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується процентна ставка 3,4 % на місяць. Пунктом 7 заяви визначено строк кредитування, тобто строк дії кредитної лінії, - 240 місяців.
Відповідно до пункту 8 заяви щодо встановлення кредитного ліміту порядок погашення визначено щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, у розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, не менше 100 грн і не більше повного розміру заборгованості за договором про споживчий кредит.
Пунктом 9 заяви щодо встановлення кредитного ліміту передбачено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із грошових зобов`язань, зокрема при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, застосовується ставка у розмірі 6,8 % на місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Цим же пунктом передбачено штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, однак із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що у цій справі пеня та штраф до стягнення не заявлені, а їх залишок визначено у розмірі 0,00 грн.
З наданого позивачем витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» вбачається, що після одержання від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і надає банку право у будь-який момент змінити, зменшити, збільшити або анулювати кредитний ліміт. Підписання договору визначено як пряма і безумовна згода клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.
З довідки АТ «А-БАНК» за лімітами вбачається, що за договором, укладеним із ОСОБА_1 , 03 серпня 2023 року було здійснено встановлення кредитного ліміту, а 10 листопада 2023 року кредитний ліміт було збільшено до 11 100 грн.
З довідки АТ «А-БАНК» за картками вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відкрито рахунок № НОМЕР_5 та видано платіжні картки № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , строком дії до грудня 2031 року.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03 серпня 2023 року, укладеним між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 , вбачається рух заборгованості за договором за період з 03 серпня 2023 року по 14 березня 2026 року. Розрахунок містить відомості про дату операції, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок поточної заборгованості за тілом кредиту, залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту, процентну ставку за поточною та простроченою заборгованістю, нараховані проценти, залишок за процентами, штраф, суму погашення за кредитним договором та загальний залишок заборгованості.
Із розрахунку заборгованості вбачається, що у початковий період користування рахунком та кредитним лімітом у 2023 році відповідачка здійснювала численні операції з погашення заборгованості. Зокрема, у розрахунку відображено платежі у серпні, вересні, жовтні, листопаді та грудні 2023 року, а також у першій половині 2024 року. Водночас у подальшому розрахунок фіксує формування та збільшення простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами.
З розрахунку також вбачається, що в окремі періоди банком застосовувалася поточна процентна ставка 40,80 % річних, а з листопада 2023 року - 44,40 % річних; процентна ставка за простроченою заборгованістю зазначалася відповідно у розмірі 81,60 % та 88,80 % річних. Надалі у 2025 році в розрахунку знову відображено поточну ставку 40,80 % річних та ставку за простроченою заборгованістю 81,60 % річних.
Станом на 17 вересня 2025 року розрахунок фіксує прострочену заборгованість за тілом кредиту у розмірі 11 042,05 грн та прострочену заборгованість за процентами у розмірі 4 006,32 грн, із загальним залишком заборгованості 15 048,37 грн. Надалі, за даними розрахунку, станом на 30 вересня 2025 року, 31 жовтня 2025 року, 30 листопада 2025 року, 31 грудня 2025 року, 31 січня 2026 року, 28 лютого 2026 року та 14 березня 2026 року загальний залишок заборгованості залишався незмінним і становив 15 048,37 грн.
З підсумкової частини розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 14 березня 2026 року валютою кредиту є гривня, загальний залишок заборгованості за тілом кредиту становить 11 042,05 грн, у тому числі прострочений залишок заборгованості за тілом кредиту - 11 042,05 грн; загальний залишок заборгованості за процентами становить 4 006,32 грн, у тому числі заборгованість за процентами на прострочену заборгованість - 4 006,32 грн; штраф - 0,00 грн. Загальна сума заборгованості за договором визначена позивачем у розмірі 15 048,37 грн.
З матеріалів справи також вбачається, що позивач додав до позовної заяви розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку, копію заяви про відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту, копію паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», банківську виписку по рахунку, довідку за лімітами, довідку за картками, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у А-БАНКУ, тарифи надання банківських послуг, а також інші документи на підтвердження правового статусу банку та заявлених вимог.
Таким чином, наданими позивачем письмовими доказами підтверджено факт оформлення відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», подання заяви щодо відкриття поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту, відкриття відповідачці рахунку та видачі платіжних карток, встановлення і подальшого збільшення кредитного ліміту, користування кредитними коштами та формування станом на 14 березня 2026 року заборгованості у загальному розмірі 15 048,37 грн, яка складається із 11 042,05 грн заборгованості за тілом кредиту та 4 006,32 грн заборгованості за процентами.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
АТ «А-БАНК» звернулося до суду з вимогою про захист свого майнового права кредитора, посилаючись на невиконання відповідачкою зобов`язань за договором банківського обслуговування та кредитування поточного рахунку, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і заяви щодо встановлення кредитного ліміту.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Застосовуючи наведені норми процесуального права до обставин цієї справи, суд враховує, що саме позивач як кредитор повинен довести факт виникнення між сторонами договірних правовідносин, факт надання відповідачці можливості користуватися кредитними коштами, розмір заявленої до стягнення заборгованості та її складові. Відповідачка, зі свого боку, мала процесуальне право подати відзив, власні заперечення, докази повного або часткового погашення боргу, контррозрахунок заборгованості чи інші докази на спростування позовних вимог. Однак таким правом вона не скористалася, відзиву не подала, розрахунок позивача не спростувала, доказів належного виконання грошового зобов`язання суду не надала.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У цій справі підставою виникнення цивільних прав та обов`язків сторін є договір про надання банківських послуг та кредитування поточного рахунку, укладений між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», а також заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 03 серпня 2023 року. Із зазначених документів вбачається, що відповідачка була ідентифікована банком за анкетними та паспортними даними, РНОКПП, номером мобільного телефону, місцем проживання, а також підтвердила, що анкета-заява разом з Умовами та правилами банку становить договір про надання банківських послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилався ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.
Застосовуючи наведені положення до встановлених обставин справи, суд виходить із того, що надані позивачем анкета-заява та заява щодо встановлення кредитного ліміту містять істотні умови банківського обслуговування та кредитування рахунку, ідентифікують відповідачку як клієнта банку, містять її волевиявлення на приєднання до умов договору та користування банківськими послугами, а також підтверджують використання електронного підпису. В анкеті-заяві прямо зазначено про генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису, який клієнт визнає аналогом власноручного підпису. Отже, подані докази підтверджують факт укладення між сторонами договору у письмовій електронній формі.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів того, що договір про надання банківських послуг, укладений між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 , визнаний недійсним у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. Відповідачка дійсність договору не оспорила, заяв про недійсність правочину чи окремих його умов до суду не подавала, а тому суд виходить із презумпції правомірності укладеного між сторонами правочину.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
На підставі ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У заяві щодо встановлення кредитного ліміту від 03 серпня 2023 року сторони погодили, що вид кредиту - кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту - кредитування рахунку, мета отримання кредиту - споживчі цілі, строк кредитування, тобто строк дії кредитної лінії, - 240 місяців. Також погоджено, що пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001 %, а у разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується процентна ставка 3,4 % на місяць. Крім того, пунктом 8 заяви визначено порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, у розмірі не менше 4 % від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, не менше 100 грн і не більше повного розміру заборгованості.
Таким чином, із наданих позивачем доказів вбачається не лише факт приєднання відповідачки до умов банківського обслуговування, а й погодження сторонами конкретних умов кредитування рахунку, порядку користування кредитним лімітом, процентної ставки та порядку щомісячного погашення заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Застосовуючи цю норму, суд враховує, що спірні правовідносини за своїм змістом є кредитними, оскільки банк відкрив відповідачці поточний рахунок, встановив кредитний ліміт та надав можливість користуватися кредитними коштами в межах такого ліміту, а відповідачка зобов`язалася повернути використані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними. Факт встановлення кредитного ліміту підтверджується заявою щодо встановлення кредитного ліміту та довідкою банку за лімітами, відповідно до якої 03 серпня 2023 року було встановлено кредитний ліміт, а 10 листопада 2023 року його збільшено до 11 100 грн.
Факт відкриття рахунку та видачі відповідачці платіжних карток підтверджується довідкою АТ «А-БАНК» за картками, згідно з якою ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_5 та видано платіжні картки, що були засобом доступу до рахунку.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона, боржник, зобов`язана вчинити на користь другої сторони, кредитора, певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У цій справі зобов`язання відповідачки полягало у поверненні фактично використаних кредитних коштів, сплаті процентів та виконанні інших платежів у порядку, передбаченому договором. Натомість право позивача як кредитора полягає у вимозі належного виконання цього грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Застосовуючи наведені норми, суд виходить із того, що відповідачка повинна була виконувати грошові зобов`язання у строки та в розмірах, визначених договором, зокрема щомісячно здійснювати погашення заборгованості до останнього дня поточного місяця у передбаченому договором розмірі. Невнесення таких платежів у належному розмірі та у встановлені строки свідчить про неналежне виконання відповідачкою зобов`язання перед банком.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Факт порушення відповідачкою грошового зобов`язання підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 03 серпня 2023 року, який відображає рух заборгованості, використання кредитного ліміту, здійснення відповідачкою окремих платежів, подальше виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами, а також остаточний розмір боргу станом на 14 березня 2026 року.
Суд враховує, що розрахунок позивача є послідовним, містить відомості про дату операції, кількість днів, за які обліковується заборгованість, залишок поточної та простроченої заборгованості за тілом кредиту, процентні ставки, залишок за процентами, суму погашення та загальний залишок заборгованості. Із розрахунку вбачається, що у початковий період відповідачка здійснювала операції за рахунком і вносила платежі, однак у подальшому допустила прострочення виконання зобов`язання, внаслідок чого станом на 14 березня 2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 15 048,37 грн.
Із підсумкової частини розрахунку заборгованості вбачається, що загальний залишок заборгованості за тілом кредиту становить 11 042,05 грн, у тому числі прострочений залишок заборгованості за тілом кредиту - 11 042,05 грн; загальний залишок заборгованості за процентами становить 4 006,32 грн, у тому числі заборгованість за процентами на прострочену заборгованість - 4 006,32 грн; штраф - 0,00 грн; разом - 15 048,37 грн.
Суд бере до уваги, що позивач у цій справі не заявив до стягнення пеню або штраф, оскільки відповідно до поданого розрахунку їх залишок становить 0,00 грн. Предметом заявлених вимог є лише заборгованість за тілом кредиту та процентами. Тому питання про стягнення з відповідачки штрафних санкцій у цій справі не вирішується.
Оцінюючи розрахунок заборгованості, суд виходить із того, що він узгоджується з іншими письмовими доказами у справі: анкетою-заявою, заявою щодо встановлення кредитного ліміту, довідкою за лімітами, довідкою за картками та умовами кредитування. Зазначені документи у сукупності підтверджують укладення договору, відкриття рахунку, встановлення кредитного ліміту, користування відповідачкою кредитними коштами та невиконання нею обов`язку щодо повного повернення заборгованості.
Відповідачка належних і допустимих доказів на спростування розрахунку позивача суду не подала. Зокрема, вона не надала доказів повного погашення заборгованості, доказів внесення платежів, не врахованих банком, доказів неправильного застосування процентної ставки, доказів помилкового визначення залишку тіла кредиту чи процентів, а також не подала власного альтернативного розрахунку. Саме по собі неподання відзиву не є безумовною підставою для задоволення позову, однак у цій справі позовні вимоги підтверджені письмовими доказами, які відповідачкою не спростовані.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними та достатніми для встановлення факту існування між сторонами договірних кредитних правовідносин, факту встановлення відповідачці кредитного ліміту, користування нею кредитними коштами, порушення обов`язку щодо належного погашення заборгованості та наявності станом на 14 березня 2026 року боргу у розмірі 15 048,37 грн.
При цьому суд враховує засади добросовісності, розумності та справедливості, передбачені ст. 3 та ч. 3 ст. 509 ЦК України. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачка користувалася банківським рахунком та кредитним лімітом, здійснювала окремі платежі, що свідчить про фактичне прийняття нею умов банківського обслуговування та виконання договору у певний період. Натомість припинення належного погашення заборгованості не звільняє її від обов`язку повернути використані кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними у межах заявленої позивачем суми.
Таким чином, позивач довів належними письмовими доказами обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а саме: укладення з відповідачкою договору про надання банківських послуг та кредитування рахунку; відкриття рахунку та видачу платіжних карток; встановлення кредитного ліміту; користування відповідачкою кредитними коштами; виникнення простроченої заборгованості за тілом кредиту та процентами; розмір заборгованості станом на 14 березня 2026 року.
За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ «А-БАНК» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2023 року у загальному розмірі 15 048,37 грн, з яких 11 042,05 грн - заборгованість за тілом кредиту та 4 006,32 грн - заборгованість за процентами, є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Застосовуючи наведену норму, суд зазначає, що у цій справі до судових витрат, понесених позивачем та заявлених до відшкодування, належить судовий збір, сплачений за подання позовної заяви до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги АТ «А-БАНК» підлягають задоволенню повністю, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному розмірі.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду АТ «А-БАНК» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, долученою до позовної заяви.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 178, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, статтями 11, 202, 204, 205, 207, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 626-629, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03 серпня 2023 року у загальному розмірі 15 048 гривень 37 копійок (п`ятнадцять тисяч сорок вісім гривень тридцять сім копійок), яка складається із:
11 042 гривень 05 копійок (одинадцять тисяч сорок дві гривні п`ять копійок) - заборгованості за тілом кредиту;
4 006 гривень 32 копійок (чотири тисячі шість гривень тридцять дві копійки) - заборгованості за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770, рахунок № НОМЕР_11 , електронна адреса: Legal.Collect@a-bank.com.ua.
Представник позивача: Шкапенко Олександр Віталійович, адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_12 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 . 

Суддя Ігор Вітер